tullgren: nya unders, ror. yponomeuta-art:s lefnadss. 251 



inkrupna i bladsubstansen. De voro alla ordnade sida vid sida 

 med hufvudena riktade mot bladbasen och i kontakt med bla- 

 dets gröna väfnad. De förblefvo orörliga i detta gömställe tills 

 de undergått en hudömsning. Vid denna tidpunkt är det enligt 

 Marchal ytterst lätt att i en trädgård konstatera närvaron af 

 äpplespinnmalar just genom dessa rödgula fläckar på bladen, och 

 framhåller han lämpligheten af, att då vidtaga en besprutning 

 eller annan åtgärd för dödandet af larverna, men påpekar att 

 man härvid ej bör dröja, då larvernas vistelse i bladen är af 

 tämligen kort varaktighet. 



Den 2 1 maj kunde man iakttaga de första antydningarna 

 till väfnader. Larverna voro emellertid ännu blott halfvuxna. 

 Under loppet af juni tillkommo de stora väfnaderna och omkring 

 den 24 juni började larverna förpuppas. 



Yponomcuta malinellus torde hittills blott varit träffad på 

 äppleträden. Visserligen angifver Dahlbom den förekomma i 

 Sverige på Sorbus tonuinalis, men enligt Schöyen torde det 

 vara YpoJioinciita padellus, hvilken åtminstone i Norge lär ersätta 

 y. malinellus. Desto intressantare var professor Guillaud's 

 fynd af denna art på mandelträdet [Amygdalus communis). Un- 

 der c. 7 à 8 år har den nämligen enligt denne härjat mandel- 

 träden i trakten af AixenProvence, hvarvid en mängd träd på 

 grund af den årligen återkommande aflöfningen dött ut. 



Anmärkningsvärdt är, att professor Guillaud iakttagit, att 

 kokongerna af den V. malinellus, som förekom på Amygdalus, 

 i hög grad liknade kokongerna af Y. padellus, i det väfnaden i 

 kokongen var synnerligen tunn. Skillnaden i kokongernas bygg- 

 nad har ofta användts som karaktär för att skilja Y. padellus oc\\ 

 malniellus. Â andra sidan är det tydligt, att födans beskaffenhet 

 lätt kan inverka dels på förmågan att producera spinnmaterialet 

 och dels som en följd häraf på kokongens utseende. 



Beträffande Ypcvwmeuta padellus biologi framhåller Mar- 

 chal, att den i mycket öfverensstämmer med nyssnämnda arts. 

 De framkomma vid samma tid på sommaren och öfvervintra 

 under likartade förhållanden. Däremot synas larverna efter fram- 

 komsten på våren ej uppträda som minerare. Enligt Kalten- 

 bach skulle denna art uppträda i två generationer under året. I 

 Frankrike förekommer likväl endast en generation. Äfven Ypo- 



