2 54 KNTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903. 



äga ett extra, reduceradt spinnvårtpar, det s. k. cribellum, ined 

 livars tillhjälp uppluddade band eller flockar förfärdigas. 



Efter att i korthet ha berört de olika åsikterna rörande 

 spindlarnas systematik öfvergick föredraganden till att redogöra 

 för några mera typiska nätformer och bon. Så beskrefs att börja 

 med den vanliga korsspindelns nät och sättet, hvarpå spindeln 

 går till väga vid förfärdigandet af detsamma. Efter att ha från 

 oftast en upphöjd plats pressat ut en träd, som med vinden förts 

 bort och slutligen fastnat vid något föremål, spännes en kraftig 

 ram af trådar, som ofta genom ])åläggning af en eller annan 

 extratråd ytterligare förstärkes. I denna ram dragés en tråd dia- 

 metralt, och från dennas midtpunkt spännes ett antal radier. I 

 nätets centrum bildas en finmaskig centralplatta. Ett stycke från 

 denna börjar spindeln sedermera utöfver radialtrådarne uppdraga 

 en mer eller mindre tät spiral.. Korsspindlarnes familj har att 

 uppvisa dels vertikalt, dels horisontellt ställda nät. De senare 

 äro de vanligaste. En del arter förfärdiga nät med ganska oregel- 

 bundna ställningar. 



Från centralplattan går alltid en ledtråd till spindelns bo 

 eller gömsle, i hvilket han under dagen sitter dold. Förmedelst 

 denna ledtråd kan djuret med lätthet erfara, om något lämpligt 

 byte fastnat i nätet. Han skyndar då genast fram, dödar och 

 suger ur detsamma eller väfver in det för att längre fram suga 

 ur det. Skulle en större insekt, ett bi eller en geting, ha fastnat, 

 aktar spindeln sig visligen för att angripa densamma. Särskildt 

 egendomligt nät bygger släktet Hyptiotcs. Det är nämligen tri- 

 angelformigt och utgör en sektor af ett normalt korsspindelnät. 

 När bytet skall fångas eller ytterligare trasslas in i nätets trådar, 

 skakar spindeln nätet ryckvis genom att ömsevis hala in eller 

 släppa efter en af nätets grundtrådar, den nämligen som går ut 

 från sektorns spets. 



Bona, som äf\en ofta tjäna till förvaringsrum för kokon- 

 gerna, variera i hög grad till sin form och byggnad. Särskildt 

 egendomligt var ett af en liten Chibiona-^x\. byggdt bo i toppen ^ 

 af Iris-hld^à.. Bladspetsen var nämligen omböjd, så att en syn- 

 nerligen kraftig, sluten bostad åt djuret och dess kokong hade 

 bildats. Genom att bygga i toppen af ett dylikt blad blefvo 

 ungarne tillräckligt högt exponerade för att lämpligen kunna, när 



