258 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1903. 



at vpere tilstede, og hvor man derfor kunde vente at finde dem. 

 — At man kunde indsparet nogen paginae ved endel udeladel- 

 ser, kan saa Vccre, men det turde dog vsere en mindre vaisentlig 

 side av sagen, og i hvert fald havde herr Reuter, som ikke har 

 noget hverken med udgivelsen eller redaktionen av tidsskriftet at 

 gjöre, ikke behovet at sorge over, at min opsats kom til at opta 

 saa meget soni 14 sider. — Hvad herr Reuters praetenderede 

 kjendskab til Norges Hemipterfauna angaar, saa turde det vistnok 

 vœre av samme slags som det, hvorpaa en hel del av Thom- 

 sons opgifter vedrörende arternes udbredelse grunder sig, Fordi 

 om en art er funden eller endog förekommer hyppig i det syd- 

 lige Sverige, gaar det ikke an uden videre at slutte, at den er 

 udbredt over -tota Scandinavia». 



Hvad er det saa herr Rruter saerlig har at udsaette paa 

 min opsats? Jo, jeg skal ha angit som ny for faunaen en del 

 arter, som allerede tidiigere var kjendte herfra. Er nu det vir- 

 kelig en feil av saa stor betydning, som herr Reuter vil gjöre 

 det til? — Mig förekommer det, at spörsmaalet om, naar en art 

 förste gang er paavist inden et faunistisk omraade, vEesentlig kun 

 har historisk betydning; det faktum, som har zoologisk intéresse 

 er, at den overhovedet er paavist der; naar det förste gang er 

 skeet, har mindre at sige. 



Det ser forresten ud til at herr Reuter ikke altid stiller 

 likesaa strenge fordringer til sine egne arbeiders nöiagtighed. som 

 han gjör til andres. Tiltrods for at i hans ovennaevnte arbeide 

 over Finlands og Skandinaviens Heteroptera »hufvudsaklig upp- 

 märksamhet skulle egnas åt deras (Hemipternes) utbredningsför- 

 hållanden», er herr Reuter dog kommet i skade for at begaa 

 flere unöiagtigheder i meddelelserne om arternes udbiedelse i 

 Norge. Saaledes mangier enhver angivelse av norske lokaliteter 

 for Schirus morio L., Dry mus sylvatkus Fabr., og Scolo poste - 

 thus podagricus Fall., der alle staar i Siebke. Og for 7 andre 

 arter er kun nogen av de av Siebke angivne lokaliteter cite- 

 rede; flere tildels saerlig interessante mangier. 



Saa herr Reuter bürde ikke vaere fuldt saa streng ved be- 

 dömmelsen av andres feil. At feie for sin egen dör bürde vcere 

 det forste: saa kunde man siden taenke paa sin n.xstes. 



