BERGMAN, OM RENENS OESTRIDER. 9 



formiga vulster ordnade över varandra. Framom hjässfältet 

 samt mellan den dorsala och mellersta av dessa vulster löper 

 lockfåran och fortsätter bakåt på vardera sidan t. o. m. den 

 4:de ringen. Strax bakom de dorsala sidovulsterna och över 

 lockfåran ligga de båda främre stigmata. Bakre stigma- 

 plattor bruna till svartbruna, på lika avstånd från varandra 

 dorsalt och ventralt. Den falska stigmaöppningen ligger vid 

 mediala randen under mitten. Den konvexa, laterala randen 

 något vågig, vilket lätt undgår uppmärksamheten, emedan 

 den är omgiven av ett smalt svart band med jämn ytter- 

 kontur. »Påskjutaren» med 4 små, vitaktiga papiller på den 

 uppåtvända ytan. Därbakom en tvärrad taggar och i spetsen 

 en grupp sådana, av vilka de nedersta äro böjda nedåt och 

 framåt. Namnet påskjutare är uppenbarligen icke beteck- 

 nande för denna dels funktion, vilken huvudsakligen torde 

 vara icke att skjuta på utan att hålla igen och taga fäste, 

 när larven vill draga sig tillbaka. Med undantag för huvud- 

 ringen och de båda sista segmenten hava de olika segmenten 

 taggarna (tornvårtorna) tämligen jämt fördelade på övre 

 och undre sidan samt ordnade i något oregelbundna rader 

 på sin främre del. Taggarnas spets är något bakåtriktad. 

 På de främre segmentens dorsalsida äro taggarna i främre 

 raderna något större än de övriga. Radantalet på ryggsidan 

 är vanligen 2 — 3 på andra segmentet, 3 på det tredje, 4 på 

 det fjärde, 5 pä det femte, 5 — 6 på det sjätte, 5 på det 

 sjunde, 4 på det ättonde och nionde. Ingen taggrad (ibland 

 några få taggar) framtill på det tionde, men 3 — 4 rader i 

 fåran baktiil, och inga på det elfte. Undersidans taggrader 

 äro 2 — 3 på andra segmentet, 4 på tredje, 5 på fjärde, 7 på 

 femte, 7 — 8 på sjätte t. o. m. nionde samt 4 på tionde seg- 

 mentet. På det 1 1 finnes undertill en framtill vanligen dub- 

 bel men åt sidorna enkel rad av taggar ordnade i en bakåt 

 öppen cirkel och dessutom de framåtriktade taggarnaA)å 

 spetsen av påskjutaren. På sidorna av ringarna 4- — 9 finnes 

 en grupp taggar bakom de övriga. Larvens färg bengul 

 med bruna taggspetsar. Den fullt utvecklade larven är mör- 

 kare och tigrerad med runda, svartbruna fläckar talrikast på 

 hjässfältet och de sista segmenten. De bakre segmenten äro 

 längre än de främre; io:de segmentet är längst. Den fullt 



