12 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1917. 



dragit sig lapparnas intresse i hög grad. Vissa av namnen 

 äro mycket karakteristiska. Imago av Ocdemagena tarandi 

 t. ex. kallas hatta-bosska, »den som sticker med bakdelen», 

 tydligen efter artens med långt äggläggningsrör försedda 

 honor. Hannarna ser man sällan vid en renhjord. Namnet 

 jorbba-boayo, den runda bromsen, pä imagon av CepJiciioniyia 

 TroDipc ar även betecknande. Den arten är kortare än den 

 andra, har bredare bakdel, och honan saknar äggläggningsrör. 

 CepJienomyia benämnes också boari^ »den som skjuter». Det 

 är icke omöjligt, att detta syftar på honornas sätt att i renens 

 näsborrar inspruta vätsk-edroppar innehållande larver. Lap- 

 parna skulle i så fall hava iakttagit detta. Ett annat namn 

 på Ccpliciiomyia är skàddc-slaittja, skådde-broms eller skåttak 

 »den som är gjord av skådde». Det lapska ordet »skådde» 

 betyder enligt WiKLUND ett stycke renskinn med avklippt 

 hår. CcpJienoviyia är starkt luden. Namnet visar, att man 

 fäst uppmärksamhet därvid. 



Nästan alla nomadlappar, med vilka jag talat rörande 

 dessa flugor, hava säkert kunnat skilja de båda arterna från 

 varandra samt angiva, vilkens larver leva under huden, och 

 vilkens leva i svalget och näshålorna. Jag erinrar mig endast 

 ett undantag. På fjället Mauken i Norge öster om Tromsö 

 hade jag i augusti 191 5 vid ett tillfälle fångat några exemplar 

 av vardera flugarten och hade dem levande var art för sig 

 i provrör. I sällskapet befunno sig en norsk lapp från Kauto- 

 keino och en svensk från Karesuando, båda i eller över 

 medelåldern, intelligenta män och duktiga renskötare. Den 

 förra kunde likväl ej skilja på flugorna utan kallade båda 

 för batta-bosska. Karesuandolappen åter kände genast igen 

 de båda arterna, hade olika namn för dem och förklarade 

 var motsvarande larver voro att finna hos renen på vårarna. 



Om vaket intresse och god iakttagelseförmåga vittnar 

 följande meddelande av en nomadlapp, LUDVIG Grahn, 

 som var min förare i Sorsele lappmarker på våren 19 10. 

 Han berättade, utan att jag genom frågor givit någon led- 

 ning, att han ofta fångat den flugan, som har sina jarver i 

 huden, och sett ägg komma fram ur det från hennes bakdel 

 utgående röret, när han klämt på henne. Näsbromsen hade 

 han även fångat och funnit, att den med bakdelen lämnade 



