20 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ I 7- 



flyga och lägga ägg. Det är emellertid alldeles oriktigt. En 

 blick på fig. 8 säger oss genast, att honan måste sitta på 

 renen för att kunna fästa dem på håren i sädana sirliga rader. 

 Hon svävar omkring den ren, som hon utsett till offer. Han 

 observerar henne kanske och söker värja sig, men hon är 

 outtröttlig, och i ett obevakat ögonblick sätter hon sig på 

 renen. I allmänhet har han under större delen av flugornas 

 flygtid, mitten av juli — början av september, icke ännu fällt 

 vinterhåren fullständigt (fig. 12). På vinterhären vore det 

 ingen idé för flugan att lägga sina ägg. Det kan hon ej 

 heller utan svårighet. De äro nämligen med undantag för 

 spetsarna alldeles för grova, ända till 0,18 mm. Spetsen kan 

 visserligen hava en passande tjocklek ned till 0,03 mm., men 

 den är ofta avbruten, emedan håret vid denna tid är skört. 

 Vinterhären äro också långa, 4 — 8 cm., och liggande, så att 

 de ej torde erbjuda det mottryck, som behoves vid fästandet 

 av äggen. Emellan dem nära huden börja de mörka som- 

 marhären att sticka fram sina fina och i början styva spetsar. 

 På dem sätter hon äggen. Flugan sitter vid äggläggningen 

 hälst på vinterhären med bakkroppen instucken mellan dem, 

 men det är ändå långt in till sommarhåren, och det är där- 

 för hon behöver sitt långa äggläggningsrör. Om hårfäll- 

 ningen redan har skett, så kan hon naturligtvis ändå lägga 

 ägg på de nya håren, men det går säkerligen ej så bra, ty 

 renen måste känna hennes närvaro mera. Man kan också 

 finna, att hon lagt ägg på ett eller annat ullhär t. o. m. på 

 sådana, som skola fällas, med det är sällsynt. I regel sitta 

 äggen som sagt på sommarhårens spetsar med de fria ändarna 

 riktade utåt från huden räknat. Det första sätter hon t. ex. 

 3 — 4 mm. från spetsen, där håret är c:a 0,042 mm. tjockt, 

 och sedan det ena efter det andra i rad, tills håret är blott 

 0,016 mm. tjockt c:a 2 mm. från spetsen (fig. 8). Sedan 

 börjar hon, om hon ej blir störd, på samma sätt på ett annat 

 hår. Agget kommer fram med bihanget först ur det såsom 

 utsträckt omkring i cm. långa äggläggningsröret vid spetsen 

 ventralt. Från rörets spets utgå dorsalt och pä sidorna 0,4 

 mm. långa utskott, vilka kunna verka emot varandra som 

 käftar i en tång och fungera vid äggets fästande. 



