64 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I917. 



beten särskildt berörande Finlands fauna gagnat vetenskapen 

 och förvärfvat sig ett aktadt namn bland dipterologer. Afven 

 jag hörde till en af de ifrigaste af dessa exkursionskamrater 

 och förde tidigt min vän Odo till deras skara, medan han 

 ännu var skolelev. Hans stora intresse för insekterna och 

 ovanliga observationsförmåga gjorde, att vi gärna togo honom 

 med på utfärderna. Lediga stunder under vintern användes 

 att examinera de gjorda fynden med tillhjälp af då förefint- 

 liga latinska faunor af Gyllenhal, C. Sahlberg, Fallen, 

 F. Sahlberg o. s. v. För att lättare komma in i ämnet 

 genom att hjälpas åt, kommo vi då och då tillsamman 2 

 eller 3, och eftersom Reuter bodde närmast mig, var han 

 oftast med mig. Icke sällan — redan tidigt på våren — stucko 

 vi två någon middagsstund ut till den närbelägna Ryssbacken 

 för att vända stenar eller på annat sätt söka Coleoptera och 

 Hemiptera. 



Under sommarferierna fortsatte hvar och en i sin hem- 

 ort sina exkursioner och så skrefvo vi till hvarandra och be- 

 rättade om våra fynd. Odo Reuter hade kanske af oss 

 alla det i entomologiskt afseende rikaste gebietet: Pargas 

 socken med dess åldriga ekskogar och yppiga lundar; och 

 hans fynd voro ofta både intressanta och öfverraskande. Då 

 vi äldre blifvit studenter, fortsatte O. Reuter sina entomolo- 

 giska studier vid gymnasium och lyckades snart finna nya, 

 yngre exkursionskamrater. Bland dessa må nämnas H. Inge- 

 LIUS, som var en af de ifrigaste och längsta tiden bibehöll sitt 

 intresse för vår insektfauna samt äfven gjort de bästa fynden. 

 Till sist vann han äfven till medhjälpare sin yngste broder 

 Enzio, den sedan så ryktbara prof. och Lepidopterologen. 



Denna tid uppstod en liflig korrespondens mellan mig 

 och Odo, i det han ofta sände till determination insekter, 

 som han funnit, men icke kunnat bestämma med tillhjälp af 

 den litteratur, som fanns tillgänglig i Abo. Coleoptera, He- 

 miptera och äfven i någon män Lepidoptera voro straxt från 

 början föremål för hans undersökningar och icke få för vårt 

 fosterland nya arter lyckades han uppdaga. I anledning häraf 

 blef han redan ssåom gymnasist invald till medlem i Säll- 

 skapet pro Fauna et Flora fennica, såsom detta vårt äldsta 

 vetenskapliga samfund då kallades. 



