JOHN SAHLBEKG: ODO MORANNAL REUTER. 65 



Redan denna tid hade han fattat särskild förkärlek för 

 Hemiptera och han förtäljde ofta för mig, huru han vid be- 

 traktandet af den vanliga Capsiden Lygus cavipestris intogs 

 af beundran för dess kroppsbyggnad; och egendomligt nog 

 blef just den insektfamilj, hvartill denna Hemipter hör, den 

 för hvars studium han sedermera offrade större delen af sin 

 tid och sina krafter; nämligen den familj, han slutligen kallade 

 Miridae. 



Under de första studentåren fortsatte Odo Reuter sina 

 undersökningar i Pargas och närliggande socknar samt ut- 

 sträckte dem någon gång ända till den Åländska skärgården. 

 Såsom medlem i Sällskapet pro Fauna et flora fennica läm- 

 nade han ofta smärre bidrag till vår insektfauna, i det han 

 på mötena förevisade för landet nya insekter, som han funnit 

 o. s. v. 



I augusti är 1868 vistades jag nära en veckas tid hos 

 honom på hans föräldrahem Lofsdal, och vi hade beslutit att 

 noga utnyttja tiden och att hvarje dag från tidigt på morgo- 

 nen till sent på aftonen göra exkursioner. Under de få dagar 

 det förunnades oss att vara tillsammans vinnlade vi oss att 

 noga undersöka Hemipterfaunan i skilda delar Pargas socken. 

 Vi gynnades af det herrligaste väder, och jag medförde de 

 angenämaste ungdomsminnen från våra gemensamma vandrin- 

 gar i de uråldriga ekskogarna och på de vana växtrika 

 ängarna i dessa »sydländska» trakter. Icke få för landet nya 

 arter lyckades vi därunder upptäcka. Här lärde jag mig 

 riktigt känna min unga väns ovanliga observationsförmåga 

 och hans ifver. 



Se här ett exempel: 



Genom håfning på en uråldrig lind nära Kapelstrand tog 

 jag en synnerligen vacker Cicadarie, som var oss alldeles 

 obekant och hvilken sedermera befanns vara den för Finland 

 nya Etipteryx stellulata BURM. Huru blef ej Odo i exstas 

 vid anblicken af denna sköna underbart praktfullt tecknade 

 insekt! Huru ifrig i att söka flera exemplar! Vi höUo på 

 att håfva visst en timmes tid men förgäfves. Jag föreslog 

 att vi skulle gå vidare; han bad enträget, att vi skulle ännu 

 en liten stund fortsätta vårt arbete och slutligen lyckades 

 han själf finna ett exemplar. »Ar du nu nöjd», sade jag och 



Entomol. Tidskr. Ârg. 3S. Haft. i (igiy). 5 



