66 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQiy. 



var färdig att fortsätta vandringen. »Ingalunda», sade han, 

 »nu ser man ju, att det ej är omöjligt att få flera.» Och så 

 fortforo vi ännu att gående omkring den väldiga linden med 

 våra flughåfvar slå bland dess vidt utbredda grenar ända 

 tills vi hade hela fem exemplar i våra burkar. Vintern därpå 

 och de närmast följande åren gick den ena sändningen He- 

 miptera med åtföljande bref efter den andra mellan oss två 

 och en liflig »vetenskaplig» korrespondens uppstod. 



Ar 1868 hade jag utgifvit mina förstlingsarbeten på ento- 

 mologiens fält. Ett af dem, Bidrag till kämiedom om Fin- 

 lands Dimorpha insekter, hade till ändamål att hos oss fästa 

 uppmärksamhet vid och mana till nogare undersökning af ett 

 märkvärdigt förhållande inom insektvärlden; det nämligen 

 att i vissa insektgrupper den fullbildade insekten (imago) 

 uppträder under tvänne väsentligen olika former: den ena 

 med välutvecklade till flykt tjänliga vingar, den andra med 

 endast rudimentära eller i likhet med puppor och larver utan 

 flygorganer. Detta förhållande ville jag för korthets skull 

 kalla dimorpliism. Hufvudämnet för vår skriftväxling var 

 under en lång tid utredning af denna dimorphism, som då 

 ännu var mycket litet studerad och hade vållat mången vill- 

 farelse isynnerhet i Hemipteras naturhistoria. Frågan gällde 

 bl. a., huru man kunde skilja den kortvingade formen (forma 

 bracJiyptera) från puppor och larver — om den och den så- 

 som en skild art benämnda och beskrifna formen, ofta till 

 annat släkte förda arten kunde anses för forma macroptera 



— hvad som kunde vara orsaken till denna egendomliga före- 

 teelse — huru olikheten i flygorganens utveckling kan in- 

 verka på byggnaden af öfriga kroppsdelar — hvarför några 

 arters formae macropterae, som eljest äro mycket sällsynta, 

 någon sommar eller pä någon ort kunna förekomma talrikare 



— huru det geografiska läget kan inverka därpå o. s. v. 

 Det är intressant att se, huru dessa svåra frågor, som till 

 stor del ännu äro olösta, småningom klarnade för oss genom 

 och under våra diskussioner. 



År 1870 började Odo Reuter sin skriftställarbana på 

 entomologiens fält i det han i ii:te häftet af Notiser ur Säll- 

 skapets pro Fauna et Flora Fennica förh. utgaf sitt förstlings- 

 arbete Pargas sockens Heteroptera, däri han uppräknar alla 



