84 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1917. 



Men Reuter hade också stort intresse för de minsta 

 formerna bland Gymnocerata och började redan tidigt grund- 

 Hgt studera de med Capsiderna nära besläktade Anthocori- 

 derna och Ccraiocombidenia, hvilka han, säsom förut visats, 

 först sammanförde med Capsiderna till en och samma familj. 

 Hans monografier öfver dem, särskildt Moiwgraphia Anthocori- 

 daruDi orbis terrestris, som utkom redan 1884, är kanske det 

 värdefullaste af alla Reuter's arbeten, om man ock måste 

 förutse att genom framtida forskningar ett mycket stort antal 

 former skulle upptäckas, som icke finnas beskrifna i denna 

 monografi. Naturligtvis hade dessa små och oansenliga in- 

 sekter blifvit förbisedda och föraktade af samlare isynnerhet 

 i tropiska länder. 



Genom de nu omnämnda hemipterologiska arbetena visade 

 sig O. Reuter vara en deskriptiv naturforskare af främsta 

 rang. Hans skarpa blick, hans starkt utvecklade iakttagelse- 

 förmåga, gjorde att han genast igenkände insekter och kunde 

 utleta hvad, som var nytt, från de talrika remisserna, som 

 ställdes till hans disposition. Han hade en naturlig blick för 

 insekternas allmänna habitus samt förmåga att hastigt upp- 

 daga väsentliga karaktärer samt en systematikers instinktiva 

 sinne för frändskapsförhållandena i naturen. Hans minne för 

 hvad han sett i naturen samt i litteraturen var utomordentligt, 

 och detta kom honom synnerligen väl till pass, då han ofta 

 var tvungen att genast återsända insekter, som han haft till 

 låns, sedan han beskrifvit eller bestämt dem. Hans framställ- 

 ningssätt i beskrifningarna var i allmänhet klart, enkelt och 

 nyktert samt fritt frän phylogenetiska spekulationer, han 

 visade sig som en verklig naturforskare. Både af naturliga 

 anlag, håg och lust var han hänvisad till iakttagelser och 

 undersökningar i naturen. Han hörde ingalunda till dessa 

 vrångbilder af naturforskare, som ägna sig åt naturfilosofiska 

 betraktelser öfver naturen men helt och hållet upphöra att 

 själf forska där eller gå dit med sina »Fragestellungen» endast 

 för att söka stöd för förutfattade idéer. Utredningen af en 

 insektgrupp, eller ett lands fauna eller att upptäcka och be- 

 skrifva nya former själf var för honom ett ändamål värdt 

 lifvets sträfvan. För honom var det en den största försakelse, 

 att han måste upphöra med sina undersökningar. 



