JOHN SAHLBERG: ODO MORANNAL REUTER. Q I 



öfver ett fulländadt verk, utan snarare tanken: »Är du nu 

 nöjd?» Han kände nog ovaraktigheten af dessa phylogene- 

 tiska stamträd; huru ett sådant ena dagen står där grönt och 

 skönt och beundras af en skara, som hvilar i dess skugga, 

 men andra dagen fäller sina löf förtorkar och är färdigt att 

 brännas. 



Dock! Jag vill icke vara för sträng. Man måste erkänna, 

 att Reuter's phylogenetiska system har företräde framför de 

 flesta af samma slag, men detta beror därpå, att det är »mindre 

 phylogenetiskt», utom till namnet. Han vägleddes vid dess 

 uppbyggande af en mångsidig och grundlig kännedom af hela 

 hemipterkroppens yttre byggnad samt likaså af kännedom af 

 talrika former af de flesta skilda familjer. Dessutom förs oÂ'ù- 

 han åtminstone att för de af honom uppställda hufvud- 

 grupperna finna karaktärer, ehuru han olyckligtvis hindrades 

 häruti af sin blindhet. I förbigående kunde nämnas, att då 

 Reuter i sitt ungdomsarbete betraktade Capsiderna såsom 

 stående lägst bland alla Hemiptera Gymnocerata, såsom »ur- 

 sprungliga former», och att alla andra familjer differentierat 

 sig från dess urtyp, hvilken åsikt KiRKAEDY ännu hade, så 

 förklarar han nu denna åsikt för falsk och ställer samma 

 familj i spetsen af en hufvudgren såsom högst specialiserad. 



En ej oväntad följd af att Reuter's system var upp- 

 täckt af en blind man var, att han snart af fackmän munt- 

 ligen och skriftligen gjordes uppmärksam på fel och brister 

 i detta, hvilket hade till följd, att han redan 2 år senare i 

 en ny afhandling Beinerktingoi iibcy mein nejies Hernipteren- 

 systein fann sig föranlåten att göra vissa icke oväsentliga 

 ändringar i sin uppställning och säkert är att specialister, som 

 nogare studera äfven detta nyaste, skola finna skäl till an- 

 märkningar, ty äfven vid ett flyktigt betraktande förefalla 

 några arrangemang ganska öfverraskande. 



Hvad speciellt uppställningen af familjen Mindae (van- 

 ligen kallad Capsidae) angår, synes mig detta system ej stå 

 framom hans tidigare, snarare tvärtom. Här ser man ock 

 öfverraskande sammanslagningar af naturliga grupper. Detta 

 gäller isynnerhet sista underfamiljen Mirina, där man inga- 

 lunda skulle vänta att finna tillsammans så heterogena former 

 som Stowdcina (Miris auct.), Capsus och PJiytocoris. 



