Meddelande n:r lo från Statens veterinärbakteriologiska anstalt, Stockholm. 



Om renens oestrider. 



Av 

 Professor Arvid M, Bergman. 



(Forts, från h. i, sid. 32.) 



Larven i l:sta utvecklingsstadiet och dess invandring. 



I det föregående har otnnämnts ett försök att studera 

 Oedemagejia-diggens, utveckling, vilket misslyckades, emedan 

 äggen icke voro befruktade. Försöket gjordes om under som- 

 maren 1915. En renkalv, på hvilken jag funnit ägg av korm- 

 flugan, köptes och hölls i närheten av min bostad under dag- 

 lig observation. Jag hade såsom vid det förutnämnda för- 

 söket satt fast en liten tät bur över en grupp av ägg. 

 Efter 3 veckor måste jag resa från platsen. Äggen innehöllo 

 då fullt utbildade larver, men de voro icke öppnade. Ett 

 par veckor senare, i början av september slaktades renen, 

 och skinnet blev sänt till mig. Aggen voro oöppnade som 

 förut. Möjligen hade den täta buren verkat hämmande på 

 utvecklingen. Tomma äggskal har jag emellertid funnit vid 

 ett tillfälle och vid ett annat den nyligen utkomna larven. 



Oedemagen a-äggen öppna sig icke som t. ex. Gastro- 

 philus-ägg genom avkastande av ett lock utan genom en longi- 

 tudinell rämna i främre ändan på gränsen mellan det förut 

 omnämnda, avsatta partiet dorsalt och det övriga ägget (fig. 

 9). Rämnan sträcker sig på båda sidor bakåt till ungefär ^/s 

 av äggets längd. Kanterna äro icke alldeles jämna. Behand- 

 lar man digg innehållande fullt utbildade larver med pikrin- 

 syra, så öppna de sig på nämnda sätt. Ägg, i hvilka larver 

 ännu ej kunna iakttagas, bruka däremot icke öppna sig för 

 behandling med pikrinsyra eller andra reagentier. 



EntoMto/. Tidskr. Arg. js. ^üß- 2 [igij). 8 



