BERGMAX, OM RENEXS OESTRIDER. 121 



1913 meddelade emellertid Stub^, att han i mitten av no- 

 vember på en kalv i ländtrakten under huden funnit 3 levande 

 hypodermalarver, varav den minsta var 4,5 mm. lång. Det fanns 

 intet spar till perforation av huden. I foderstrupen på samma 

 kalv funnos 3 larver på yttre sidan av muskellagret och 2 mellan 

 detta och slemhinnan. Ej heller i denna fanns spår efter per- 

 foration. En kalv, på vilken en hypodermahona lagt ägg, slak- 

 tades i augusti, sedan äggen försvunnit. Det påvisades en liten 

 kanal genom huden på det ställe, där äggen suttit, men inga 

 larver. Boas har mikroskopiskt undersökt hudstycket och anser, 

 att kanalen kan vara åstadkommen av en hypodermalarv, som 

 borrat sig genom huden. Med understöd av Carlbergsfonden 

 har Stub^ fortsatt sina undersökningar och har redan i septem- 

 ber månad funnit en endast 2 mm. lång hypodermalarv under 

 huden på en kalv. En i oktober slaktad kalv hade under huden 

 en larv, som var 7 mm. Från november och december omtalas 

 även ett par fynd av hypodermalarver under huden på kalvar. 

 Stub anser därför »at Hypoderma-l^diXxernç^ vandra ind gennem 

 Huden, en Tid lang vandre om under denne og derved hyppig 

 forvilde sig til Mavepibe og Rygmarvskanal, medens Massen af 

 dem slåar sig til Ro og danner Verner.» 



Efter denna överblick av de olika åsikterna om sättet 

 för de unga oxbromslarvernas invandring övergår jag till 

 redogörelsen för mina egna iakttagelser rörande renens hud- 

 broms. 



De som antaga att hypodermalarverna inkomma genom 

 munnen äro i allmänhet lik.som JoST och GläSER benägna 

 för antagandet, att de inkomma liggande i äggen. Deras 

 bihang skulle vara försett med skaft, för att detta skulle 

 kunna brytas av, när värddjuret slickar. Men det vore icke 

 nägon förmånlig anordning. Djuret kunde slicka av äggen, 

 innan larven var utbildad. Vad renen beträffar, så brukar 

 den icke slicka sig. Skaften på oedemagenaäggen äro icke 

 heller spröda. Med en knappnål har jag gång på gång stru- 

 kit mot en rad av ägg sittande på ett hår, så att äggen 

 kommit i motsatt riktning mot den naturliga. Så snart nålen 

 gått förbi, anta äggen sin rätta ställning igen. Skaften äro 

 alltså elastiska, och äggen sitta väl fast. Renen kan icke 



^ Stub, C: Bidrag til Oksebremsens Biologi. Maanedsskr. f Dyr- 

 Iseger, B. 25, Köpenhamn 191 3, p. 482 — 487. 



- Stub, C: Bidrag til Oksebremsens Biologi. Ibid. B. 26, 191 5, p. 

 617—621. 



