130 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1917. 



bron\sbulor på våren. Det minsta antalet jag räknat på en 

 ren har varit 60 och det högsta 318. Ett eller två år gamla 

 renkalvar hava, framför allt om de äro vita, flera bromsbulor 

 än äldre renar. Fastän härlagret före fällningen är betydligt 

 tjockt, framträda dock de stora bromsbulorna som tydliga 

 upphöjningar i detsamma, fig. 31, och om man med handen 

 stryker över renens rygg, kännes hela hudytan knölig. 



Om man klipper av håret över bromsbulorna på levande 

 ren, finner man, att hudöppningarna ofta äro täckta av en 

 intorkad varkrusta, i vilken det dock finnes ett häl, fig. 39. 

 Den tunna hudkanten kring hålet är hårlös. Klibbar var fast 

 vid larvens bakre stigmata, så att han håller på att kvävas, 

 gör han kraftiga ansträngningar liksom för att komma ut och 

 drar sig sedan tillbaka, varvid det i allmänhet lyckas honom 

 att bli fri från detsamma. Man kan ofta se och känna, huru 

 bromsbulans vägg går i vågor till följd av larvens rörelser. 

 Larverna lämna huden ifrån mitten av maj till slutet av 

 juli månader. I södra delen av Lappland har jag en gång 

 den 24 maj undersökt renkalvar, vilka nästan alla larverna 

 lämnat. Endast några få funnos kvar i korsregionen på 

 varje ren. Det senaste datum, vid vilken jag funnit larver i 

 huden, har varit den 21 juli (i Maalselvdalen i Norge, mot- 

 svarande nordligaste delen av Lappland). Även dessa sutto 

 på korset. Dä bromsbulorna som förut nämnt bruka vara 

 talrikast där, kan man lätt förstå, att vissa larver just där 

 till följd av brist på utrymme bliva efter i utvecklingen och 

 ej bli färdiga att lämna huden förrän en tid, efter att de 

 närliggande larverna fallit ut. 



Larvernas utvandring inträftar i början av tiden för hår- 

 fällningen. Vinterhåret kan då ryckas bort i tofsar, varvid 

 det ytliga epidermislagret och ullhåren medfölja. I regel är 

 varbildningen kring larverna ganska obetydlig, men det före- 

 kommer dock, att den blir riklig, och att larvens bakraända 

 blir inbäddad i tjockt, segt, gult var, så att larven kväves. 

 De döda larverna trängas sedan ut genom granulationsbild- 

 ning från kapselns inre vägg. När man lyfter bort det över- 

 liggande, hoptovade håret, följa larverna med, fig. 40. Det 

 utgår en egendomlig, syrlig lukt från renarna pä våren, då 



