BERGMAN, OM RENENS OESTRIDER. I35 



hinder som kunna möta. I mossa och mycket lucker jord 

 tränger den sig ned något men ej i sand. Efter några få 

 timmar märker man, att rörligheten blir mindre. Övergången 

 till vilostadiet börjar. Larvskinnet drar ihop sig på längden, 

 hårdnar och svartnar. Dä förpuppningen försiggår normalt 

 — jag tänker här endast på larvskinnets övergång till tunn- 

 puppa — varar den ungefär i dygn. 



Puppstadiet varar 21 — 33 dygn eller i medeltal av 19 

 iakttagelser 2J dygn ungefär lika länge för hanar och honor. 

 Vid kläckningen spränger flugan med hjälp av sin pannblåsa 

 av locket i skalets främre ända och kryper ut kvarlämnande 

 pupphinnan och en gråbrun vätska i skalet. Av de kläckta 

 flugorna hava ungefär hälften varit hanar och hälften honor. 

 De nykläckta flugorna avgiva här och var små droppar av 

 mjölkvit vätska från tarmen. 



Den utbildade flugan. 



Imagon av en Oedemageiia tarandi har förut beskrivits 

 likaså honornas beteende vid äggläggningen. Exemplar, som 

 utkläckts i fångenskap, bruka dö allaredan efter 2 — 3 dagar; 

 under naturliga förhållanden torde de leva längre. Man träffar 

 dessa flugor från mitten av juni till första dagarna av 

 september talrikt vid renhjordarna men uteslutande honor. 

 Av över 100 exemplar, som jag fångat under sådana för- 

 hållanden, fanns ej en enda hane. De flyga ganska trögt, 

 sätta sig ofta på marken, i mossa e. d. och äro lätta att 

 fånga med håv; ibland kan man taga dem med handen. 

 Hanarne åter äro jämförelsevis sällsynta. Jag har dock sett 

 dem på högfjället sättande sig på solbelysta stenar. De äro 

 livligt rörliga, vaksamma och svåra att fånga. 



6. Egna iakttagelser rörande Cephenomjia Trompe. 



Larven i l:sta utvecklingsstadiet. 



Såsom förut nämnt, lägger näsbromsen icke ägg utan 

 föder larver. Honor fångade vid renhjordar innehålla ett 

 stort antal sådana, ända till 580 stycken. Den nyfödda lar- 



