142 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ICI 7» 



B. Insidan av puppskalet är klätt av ett vitt eller grå- 

 grönt ludd. Av larven återstår inuti skalet en torr, 

 möglig klump. Man kan tydligen se, att möglet 

 vuxit in genom de bakre stigmaplattorna. 

 III. Puppskal och puppa normala. Flugan är färdigbildad 

 eller nästan färdigbildad. Ofta är det ena locket av- 

 sprängt, men flugan har ej kunnat krypa ut utan dött 

 och torkat. 



Den utbildade flugan. 



Imago av CepJiowmyia Trompe är beskriven i avdel- 

 ning 2. Såsom förut nämnt, har denna art kortare pupp- 

 stadium än hudbromsen. Lapparna uppgiva också, att den 

 förra visar sig tidigare på våren än den senare. Vid de av 

 mig företagna kläckningsförsöken hava exemplar av näs- 

 bromsen framkommit tidigast den 8 juni och av hudbromsen 

 tidigast den 15 juni. Några av de vid dessa försök fram- 

 komna näsbromsarna levde ända till 13 dagar. Jag har icke 

 sett flugorna av någondera arten intaga näring, fastän de 

 haft tillgång till honungvatten och blommor av linnéa, ljung 

 och klöver. 



Även denna art träffas huvudsakligen i närheten av 

 renhjordar senast i början av september. Den är något skyg- 

 gare än hudbromsen, men är dock liksom den mycket lätt 

 att fånga med håv. Väl inkommen i haven har den emel- 

 lertid jämförelsevis lätt för att taga sig ur den igen, sålunda 

 visande, att den är skickligare flygare. Då den vilar, sitter 

 den gärna på solbelysta björkstammar. 



Honan förföljer renen, men sätter sig icke på honom 

 utan håller sig flygande under hans hals för att vid gynn- 

 samt tillfälle närma sig en näsborr och i den avlämna, möj- 

 ligen rent av inspruta en liten vätskedroppe innehållande 

 larver. Själva insprutningen kan man naturligtvis icke se, 

 men jag har funnit nyfödda larver i yttre delen av näshå- 

 lorna på en slaktad ren, som jag strax förut sett vara an- 

 gripen av Cephenoniyia. Huru renarna bete sig vid renoe- 

 stridernas angrepp är här förut omtalat i avdelning 5. När 

 näsbromsen är i närheten, står renen gärna med sänkt huvud. 



