BERGMAN, OM RENENS OESTRIDER 1 45 



Så synnerligen många flugor per dag torde väl knappast bli 

 dödade på detta sätt, men om förfarandet upprepas dagligen, 

 har det säkerligen sin betydelse. 



Av de båda flugarterna är näsbromsen, Cephenomyia 

 Trompe svårast att bekämpa, emedan larverna icke äro åt- 

 komliga. När det observeras, att sådana nysas ut, böra de 

 naturligtvis dödas, men många kunna icke bli oskadliggjorda 

 på detta sätt. Däremot är det icke svårt att med håv fånga 

 flugorna i en renhjord. Som jag redan framhållit i septem- 

 ber 191 5 i en skrivelse till renbetesdelegerade, torde lapp- 

 barnen kunna intresseras härför. En förutsättning är dock, 

 att det beredes tillgång till lämpliga håvar. 



Hudbromsen (kormflugan), Oedemagena tarandi kan be- 

 kämpas på samma sätt. Den kan dock bättre angripas i 

 larvstadiet på våren. Det låter sig icke göra att pressa ut 

 eller sticka ihjäl alla larverna i huden ; de äro för många, 

 och det täta hårlagret hindrar. Jag har därför sökt finna 

 ett medel att behandla renarna med för att döda larverna. 

 Det borde vara klibbigt, så att larvens bakre stigmaplattor 

 täpptes igen och han kvävdes, det borde icke kunna bort- 

 sköljas av regn, det borde vidare vara billigt och finnas att 

 tillgå i norra Skandinavien. Trätjära uppfyller dessa ford- 

 ringar på ett utmärkt sätt. Försöksvis har jag i slutet av 

 april 1916 behandlat två renar därmed. Vanlig, tjock trä- 

 tjära uppvärmdes, så att den blev tunnflytande, och ingneds 

 över bromsbulorna med målarpensel. På den ena renen 

 gneds den in utan att håren förut avklippts, på den andra 

 först efter klippning. En sida behandlades ej. Larverna i 

 denna utvecklades normalt och förpuppades, sedan de ut- 

 fallit. Larverna i de behandlade sidorna gjorde redan efter 

 ett par timmar stora ansträngningar för att komma ut, men 

 hålen i huden voro ännu för små. Därvid fingo de tjära på 

 den utåtriktade, bakre ändan. För säkerhets skull gjordes 

 en ny ingnidning efter en dag. På de klippta sidorna har 

 ingen enda larv överlevat, men på den oklippta var det några 

 som överlevde. Dessa dödades genom instick med en 

 nål. Renarna togo icke någon skada. Naturligtvis kan 

 en sådan behandling ej direkt göra nytta för de behandlade 

 djuren, men resultatet bör, ifall den tillämpas systematiskt 



Entomol. Tidskr. Arg. 38. Haft. 2 (1917). lO 



