150 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I917. 



konstatera fler än två sådana, nämligen på 34:6 och 44:6 

 dygnen av larvens levnad. 



Födoämnen. De nykläckta larverna bjödos i början på 

 sitt hemlands växt, Caragana arborescens, som dock redan 

 hade utvecklat baljor. Där nafsades det i bladens ludd. Vid 

 5 dagars ålder börja de gnaga litet pä bladkanterna, 1 1 dygn 

 gamla ses de syssla även med knoppar vid baljskaftens bas. 

 20 dygn gammal äter den kvarlevande larven små oregel- 

 bundna hål på späda blad, därvid angreppet sker från under- 

 sidan. Dä jag emellertid ofta fångat fjärilar på ställen rätt 

 långt från ärtträdshäcken, började jag nu försöka bjuda pä 

 allehanda blommande låga örter och fann snart, att dessa 

 föredrogos. Sålunda angrepos disk- och kantblommor av 

 Chrysanthemum leucanthemum, blommor av Artemisia tmlgaris, 

 hår på stjälk och blad av Achillea millefolium^ ävensom blom- 

 mor av Capsella bursa pastoris, men det mest välsmakande 

 syntes dock vara blommor av Trifolium repens och framför 

 allt T. pratense, som ger ett utmärkt skydd, då blomkronan 

 har precis samma färg som larvens röda sidoband och blom- 

 ■ fodret som larvens grundfärg. Larven är således polyphag, 

 men dess riaturligaste näringsväxt îinder sommaren torde vara 

 klöver, isynnerhet rödklöver. 



Roligt är att åskåda det sätt, varpå klöverblommorna an- 

 gripas. Med buk- och analfötter fastklamrad vid blomhuvudets 

 skaft eller ock ovan på någon blomma dyker larven in sitt 

 huvud i blomhuvudets djup och äter in sig i en blomkrona 

 omedelbart ovanför dess foder, vanligen från sidan, tills den 

 åtkommer könsorganen, som avätas. Troligen insupes ock 

 den söta nektarn, som kanske är det mest lockande. Aldrig 

 angripas kronbladen från spetsen, de bliva nästan alltid kvar- 

 sittande, ej heller blomfoder eller örtblad. Härigenom i för- 

 erîing med larvens skyddande likhet med avseende pä färg 

 är det ganska svårt att upptäcka såväl angrepp som larv. 



Måltiderna fortgå dygnet om nästan oafbrutet. Endast 

 ibland ses larven sitta orörlig ett eller annat dygn, antagligen 

 vid förberedelse till hudömsning. 



Ganska lustigt är ock att se, huru larven befriar sig från 

 exkrement. När detta framkommit ur analöppningen, faller 

 det aldrig ned av sig själft, utan larven fattar med en hastig 



