288 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ I 7. 



Jag tror därför ej, att de härstädes förekommande fångst- 

 näten till sitt verkningssätt fullt kunna jämföras med dem i 

 rinnande vattendrag. Vid stranden torde det nämligen ofta 

 ej vara vattnet, som genom sin rörelse pressar de till föda 

 användbara föremålen mot nätet, utan detta verkar i stället 

 såsom ett vanligt fisknät, d. v. s. smärre organismer, som 

 simma mot detsamma, trassla in sig och fastna däri. Här- 

 med är ju emellertid ingalunda förnekat, att t. ex. dessa 

 vid vågsvall kunde pressas mot nätet och på så sätt fastna 

 i detsamma. Det mellan stenarna vid en sjöstrand utspända 

 fångstnätet påminner emellertid mera om en spindels nät 

 än om samma larvs i en bäck utspända fångsthåv. 



Huru de vid stränderna förekommande näten förfärdigas 

 är emellertid en gåta, väl så svår att tyda som uppkomsten 

 av fångsthåvarna hos såväl Polycentropus som andra arter 

 (Ncnredipsis, Plectrocneniia). Näten ha nämligen stundom 

 en sådan storlek, att larven svårligen kunnat spinna de 

 första trådarna direkt mellan nätets ändpunkter. Troligen 

 måste larven under fritt simmande rörelser fästa de ny- 

 spunna trådarna mellan dessas fästepunkter, vilket ju även 

 erinrar om vissa spindlars byggnadsmetoder. 



Vid ett tillfälle lyckades jag hos denna larv finna en 

 synbarligen ännu ej fullbordad vävnad, vilken fullkomligt 

 överensstämde med de rör, larverna tillverka i fångenskap. 

 Vävnaden bestod nämligen av ett tunt, . ännu ej slamin- 

 pregnerat, c:a 2 cm. långt rör, öppet i båda ändar, där det 

 var något utbrett och åt ena ändan övergick i en mindre, 

 fîikig, delvis fritt i vattnet hängande nätmassa. Larven, som 

 satt i röret, kunde där vända sig åt bägge håll, och det hela 

 visade som sagt full analogi med ett i akvarium spunnet rör. 

 Genom detta fynd torde mitt antagande (1914), att de i na- 

 turen förefintliga vävnaderna leda sitt ursprung från enkla, 

 i båda ändar öppna och något utvidgade, cylindriska rör, få 

 anses bekräftat. 



Att man i naturen så sällan får se ett dylikt rör torde dels 

 bero på, att larverna nästan undantagsvis spinna sina vävnader 

 på stenarnas undersidor, varvid de lätt förstöras eller åtmin- 

 stone rubbas vid stenens upptagande, dels på att av vattnet 

 medförda främmande ämnen, plankton och i synnerhet slam 



