SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NOTISER 323 



helst och stekeln gav sig åter därifrån, till synes totalt glömmande 

 bort att draga in den i hålet, oftast förde han dock, efter en 

 del orienteringar, larven med sig in i rullen, antingen utan att 

 någon gång släppa den eller också efter att först ha lagt den 

 ifrån sig ett tag. Först sedan cellen var full med larver, sme- 

 tades den igen med jord eller lera, något som jag dock aldrig 

 kom i tillfälle att få se. Natten tillbringade getingen ofta i en 

 trådrulle, jag vet ej, om detta alltid var förhållandet. 



En av de fyllda trådrullarna klövs på längden i och för när- 

 mare granskning; dess längd var 42 mm. och hålet var delat i 

 3 celler. Den översta av dessa var 10 mm. lång, innehöll 4 

 larver, en av dem i det närmaste utsugen av getingens larv, som 

 låg ovanpå densamma; denna larv var 4 mm. lång, ljusgrön, 

 genomskinlig. Nästa cell var 13 mm. lång och innehöll Slarver. 

 Den tredje cellen var 15 mm. lång, innehöll 10 larver, tätare 

 packade än i de föregånde, en av larverna var utsugen och 

 under den låg en 5 lång, halvgenomskinlig kokong, varinom man 

 såg en grönaktig larv. Ur denna kokong kläcktes sedermera 

 parasitstekeln Mctcorus scuteUator Nees, av vilken vecklarlarven 

 tydligen varit inficierad, redan innan getingen infångade den- 

 samma. Även ur en annan av larverna kläcktes sedan samma 

 ])arasitstekel. Finnas dessa stekellarver i många av de insamlade 

 larverna, kunna de tydligen bli svåra konkurrenter till getingens 

 larver. Vecklarelarverna voro i samtliga celler vid liv, kunde 

 böja sig, vrida och sammandraga sig, men icke fortskaffa sig, 

 cellerna innehöUo även en del av dess exkrementer. Cellerna 

 voro skilda genom något mer än millimetertjocka väggar av jord, 

 ganska fasta men spröda, bottnen rundad och glättad, jämnt 

 övergående i trådruUshålets väggar, taket däremot ojämnt, skrov- 

 ligt och grovkornigt; det översta, sist lagda locket var ej glättat 

 på någondera sidan. Efter denna besiktning förenades trådrulls- 

 halvorna åter och ombundos med ett snöre. I mitten av augusti 

 gjordes en ny undersökning. Stekellarven var c:a 15 mm. lång, 

 vitaktig och låg nu i den mittersta cellen, vars larver voro till 

 största delen förtärda såväl som samtliga i första cellen, skilje- 

 \äggen mellan de båda cellerna var delvis raserad, vilket antag- 

 ligen skett, då jag hopfogade trådrullen. Denna mittersta cell 

 hade larven emellertid börjat bekläda med en tunn hinna, som 

 efter några dagar fullföljts till en svagt gulaktig, halvgenomskin- 

 lig kokong, som i sin helhet kunde lösas från omgivningen och 

 varinom man svagt skönjde dess upphovsman. Då detta skrives 

 (april 1917), är larven ännu oförpuppad, färgen svagt gul.^ Av 

 ovanstående skildring synes framgå, att denna geting, i likhet 

 med den närstående Anchistrocerus pariettim L., bygger sina bon i 

 redan färdiga hål och sprickor, var de anträffas. 



Förpuppade sig sedan den 'Ve och kläcktes den 'V«- 



