o. M. REUTER, VÄGGLUSFAMILJEN (cIMUIDAe). Q 



har enligt Frey— Gessner (Mitt. Schweiz. Knt. Ges. I, N:r 

 7, 1864, p. 234) Meyer — DCr 1840 funnit en vägglus af 

 mindre storlek och med smalare bakkropp än C. Icciularitis 

 och hvilken enligt all sannolikhet äfven är Oc. Jiirnndinis^ 



Förutom hos Cypschis har denna vägglus enligt medde- 

 lande i bref af HORVÄTII äfvenledes blifvit funnen i bon af 

 den vanliga hussparfven, Passer domesticus. V.w känd sak är 

 ju, att denna fågel ofta bygger tätt intill hussvalan och till 

 och med då och då annekterar denna arts bon. 



Slutligen har Oe. Jiinmdinis enligt mig meddelad upp- 

 gift af MoNTANDON blifvit af honom anträffad äfven i ett 

 bo, hvilket att döma efter där kvarblifna dun tillhört nå- 

 gon liten uggleart. Boet utgjordes af en vertikal urhälkning 

 i strandbrädden af Donau på samma ort som de ofvan om- 

 talade af samme entomolog iakttagna svalbona, och vägglusen 

 har troligen öfverförts med de dödade svalor den lilla natt- 

 roffågeln bringat till föda åt sina ungar. Huruvida den an- 

 gripit äfven dessa är okändt. 



Af det ofvanstäende framgår, att Oe. Jiinmdinis, likasom 

 fallet tyckes vara äfven med andra Cimicider, lätt apterar sig 

 efter lefnadsförhållandena hos nya värdar. Den förekommer 

 också i motsats till Reiber's ofvannämnda antagande i män- 

 niskans boningar. EvERSMANN beskrifver nämligen en art 

 under namnet Acanthia ciliata (Bull. Imp. Soc. Nat. Mose, 

 1841, p. 359, t. VI, f. 6) och hans beskrifning stämmer så väl 

 in på Oe. hinnidiiiis. att knappt något tvifvel kan uppstå om 

 nämnda arts identitet med denna. Dock vet han intet att 

 förtälja om dess förekomst hos svalor, utan uppger blott att 

 den anträffats i flera hus i Kasan, i h vilka den uppträder 

 mera enstaka än den vanliga vägglusen. Likasom denna an- 

 griper den där äfven människan och dess styng äro smärt- 

 sammare samt framkalla stora och långvariga tumörer.^ 



Oeciacus JiinDidinis, hvilkens värdar, såsom nämnts, ty- 



' Sådana långsträckta exemplar af Oe. /liri/ndinis funna i Baden om- 

 talas äfven i ett bref af d:r Gulde, som anser denna form bero därpå, att 

 djuren nyss sugit sig fulla med blod. I alla öfriga afseenden öfverens- 

 stämma de med typiska exemplar. 



- Äfven den närstående, likaså hos svalor lefvande arten i Xorra 

 Amerika, Oe. incarius HoRv., uppgifves af Kellogg (American Insects, 

 1905, p. 206) attackera barnen i folkskolorna i Minnesota. 



