I o ENTOMOLOGISK TIDSKRIi'T I Q I 3. 



piskt utgöras af svalor, erbjuder framför andra arter ett sär- 

 skildt intresse därigenom, att dessa värddjur under den kalla 

 årstiden fl}'tta till varmare länder. Omöjligt är icke, att en 

 eller annan vägglus följer med på färden, gömd i värddju- 

 rets fjädrar och fastsugen vid dess kropp. Såsom ofvan nämnts 

 har bl. a. Schumacher funnit vägglöss på detta sätt fästa 

 vid flygfärdiga svalor. Direkta observationer ådagalägga dock, 

 att åtminstone flertalet kvarblifver i det af svalorna öfver- 

 gifna boet. Det var i september MuZHv fann svalbon full- 

 besatta med vägglöss, såväl imagines som nymfer, och Jus- 

 SEL (1. c.) anträffade åter i början af april före svalornas an- 

 komst ett svalbo med 91 vägglöss tillhörande olika utveck- 

 lingsstadier, alla afmagrade och uthungrade. Vägglössen ut- 

 härda sålunda gömda i svalbona icke blott vinterkölden, utan 

 äfven en många månader lång hunger. I juli fann sistnämnde 

 författare larver och nymfer så fullsugna med svalornas blod, 

 att deras rödgula färg öfvergått i svartbrim. 



Släktet Ciiiicx, som ofvan redan i korthet karakteriserats, 

 kan indelas i två grupper, af hvilka den första har pronoti 

 sidor alls icke eller blott smalt utplattade, med den utplat- 

 tade kanten icke eller knappt bredare än ögats tvärdiameter 

 och nästan öfverallt lika bred, den andra däremot dessa si- 

 dor starkare utvidgade och tydligt bredare än ögat samt 

 framåt småningom bredare. 



Till den förra gruppen höra tvenne inom den paleark- 

 tiska regionen funna arter, nämligen C. pipistrelli ]'E^. och 

 C. dissimilis HORV. 



C. pipistrclli Jen. (Ann. Mag. Nat. Hist., III, 1839, p. 

 243) är, såsom namnet antyder, funnen tillsamman med en 

 läderlapp, Vcspcrtilio pipistrelliis. Den utmärker sig därige- 

 nom, att antennernas andra led är nästan kortare än den 

 tredje, pronoti sidohår tydligt längre än ögats tvärdiameter 

 och abdomens rygg hårig. Först upptäckt i England och 

 senare där återfunnen på några få ställen, har den blifvit ta- 

 gen äfven i Holland, Tyskland, Schweiz och Ryssland, men 

 utgör fortfarande en stor sällsynthet i samlingarna, troligen 

 emedan man icke eftersökt den på vederbörlig lokal. ^ Äfven 



' Uppgiften, ;ut denna art anträfluts ätVen i Norra Amerika ([. C. 

 HOLMKS, U. S. Dcpt. agric. Div. Ent. Bull., XVIII, 1898, p. 97) beror på en 



