134 ENIOMOLOGISK TIDSKRIFT 1913 



verkan sönderdelas under afskiljande af kisels}-ra. Det an- 

 vändes därför bl. a. som ett slags mineraliskt lim för fram- 

 ställande af konstgjord sandsten. Först under den gångna 

 sommaren beslöt jag mig för att pröfva dess användbarhet 

 på Hoploincrus röx&n. 



En alldeles lodrät sandbrink nära Indalsälfven i Lidens 

 socken erbjöd ett utmärkt tillfälle till försök i denna riktning. 

 Denna brink utgjordes af särdeles tydligt från hvarandra be- 

 gränsade skikt, beroende på växlande lerhalt såväl i de olika 

 skikten som i lägre och högre nivå af samma skikt. Bland 

 det synnerligen rika stekellif, som lagt beslag på denna brink 

 såsom en bekväm boplats, voro näst Colletés davcsiana soli- 

 tära getingar förhärskande och bland dem särskildt Hoplo- 

 menis ycnifonnis och spiiiipcs. Dessa båda arter byggde i 

 stort antal sina horisontalt utstående, bågformigt nedåtkrökta 

 rör af den mer eller mindre sandhaltiga lera, hvarpå platsen 

 erbjöd tillgång. Den förra arten, som här fanns i öfver- 

 vägande antal, byggde som vanligt mera solida rör, medan 

 sphiipcs byggde sina välbekanta gallerformigt genombrutna. 



Det vattenglas, som jag använde för mina försök, var 

 den vanliga på apoteken saluhällna lösningen af natronsilikat, 

 hvilken jag fann tillfredsställande för mina ändamål, men allt- 

 för möjligt är, att en inblandning af kalivattenglas skulle er- 

 bjuda vissa fördelar. 



De första försöken aflupo olyckligt, enär jag ur flaskan 

 hällde vattenglaslösningen öfver rören, som vid denna ymniga 

 begjutning sjönko ihop eller lossnade från sitt fäste. Genom 

 att med ett fint grässtrå (i brist på pensel) försiktigt bestryka 

 rörens yta med en i början helt ringa mängd af lösningen 

 lyckades det däremot sedermera att bibringa dem så pass 

 mycken hållfasthet, att de, sedan detta vattenglas om en 

 stund stelnat, utan skada kunde insuga mera. Därjämte im- 

 pregnerades den rörets bas omgifvande ytan af brinken med 

 tämligen riklig begjutning. I detta skick lämnades de så be- 

 handlade rören i två dagar. Därefter ut.skars omkring deras 

 fäste ett tämligen stort, kubformigt block, som omedelbart 

 efter lossandet preparerades med knif för att låta några af 

 cellerna och deras samband med ingångsröret tydligt fram- 

 träda. Sedan foderlarverna plockats ut, impregnerades hela 



