E. WAHLGREN, SVERIGES INSKKIGKOGRAKISKA INDELNING. I39 



3 . Barrskogsrcgioneii. 



4. Ekens region (»räknas från den trakt i Norden, där 

 eken börjar utgöra skog»). 



5. Bokens region. 



6. Svarta mullbärsträdets region eller Skåne. 

 Nilssons tre öfversta regioner äro således lika med Zet- 



TERSTEDTS. 



AURIVILLIUS (Nordens fjärilar, 1888— 189 1) framhåller, 

 alt fjärilarnas utbredning inom värt område ännu ej gjorts 

 till föremål för noggrannare studier, men att man i nära 

 öfverensstämmelse med växtgeografin synes kunna uppställa 

 följande områden, som här anföras i omvänd ordning. 



1. Fjällhögslätterna ofvan buskregionen. 



2. Björk- och videonirådet, omfattande fjälltrakterna ofvan 

 barrskogen. 



3. Barrskogsområdet, omfattande hela norra Sverige frän 

 nordliga Värmland, Dalarne och Gästrikland. 



4. Ekområdet, som i norr stracker sig till Dalälfven. 



5. Bokområdet, omfattande Skåne, Blekinge, södra Små- 

 land med Öland, Halland och Bohuslän. »Såsom ett bihang 

 till detta område kan räknas Gottland, som har en egendom- 

 lig fjärilvärld, starkt påminnande om Östersjöprovinsernas 

 och Tysklands». 



AURIVILLIUS' regionindelning öfverensstämmer således 

 fullständigt med SVEN NILSSONS med undantag af att dennes 

 sydligaste region uteslutes. 



Roman (Ent. tidskr. 1905) diskuterar det alpina insekt- 

 geografiska områdets utsträckning och anser på grunder, som 

 jag längre fram återkommer till, att dess nedre gräns sam- 

 manfaller med barrskogsgränsen. Vid denna gräns börjar det 

 boreala skogsområdet. 



Ek.MAN (Die Wirbeltiere der arktischen und subark- 

 tischen Hochgebirgszone im nördlichsten Schweden, 1907) 

 indelar fjällområdena frän vertebratgeografisk synpunkt i föl- 

 jande tvenne områden. 



I. Arktiska ^onen, området ofvan björkgränsen; en in- 

 delning af denna i subzoner anser förf omöjlig. 



2. Subarktiska skogszonen, som i norra Norrland (Väster- 

 botten) sträcker sig ned till Bottniska viken, men hvars gräns 



