140 KNTOMi)I.O(;iSK TIDSKRIFT K} I 3. 



längre söderut drainer sig inåt landet i sydvästlig och väst- 

 lig riktning och ungefär i norra Värmland när norska gränsen. 



Senare (Norrlands djurvärld, 1909) omnämnes 



3. Sydsz'cnska zotieii, som med sina nordliga utposter 

 bland djurvärlden gär in i Gästrikland och sydöstra Hälsing- 

 land), 



Som synes afviker Ekman's indelning väsentligt från 

 Sven Nilssons: han sammanslår den senares regioner i och 

 2 samt 4, 5 och 6. 



MuNTHE (Studier öfver Gottlands senkvartära historia, 

 1 9 10) urskiljer pä grundval af land- och sötvattensmollusker- 

 nas utbredning följande områden. 



1. Alpi)ia (arktiska) regionen, »omfattande fjälltrakterna, 

 d. v. s. de områden, som upptagas af juliisotermerna för 

 c:a + 10 till 12''». 



2. Borcala regionen, upptagande bältet mellan den före- 

 gående regionen och ned till området mellan 14 och 15*^- iso- 

 termerna. 



3. (Norra) tempererade regionen, söder om juliisoter- 

 men för c:a 15°. 



Slutligen har jag i ett föredrag i Entomologiska sällska- 

 pet i Lund "Vi 191 2 (referat i Ent. tidskr. 191 3, sid. 75) 

 föreslagit nedanstående insektgeografiska, speciellt lepiciopte- 

 rologiska, regionindelning. 



1. Arktiska (resp. alpina) regionen. 



2. Siibarktiska (resp. snbalpina) regionen. 



3. Boreala regionen. 



4. Subboreala regionen. 



5. Tempererade regionen. 



I det följande skall jag närmare precisera dessa områ- 

 dens gränser äfvensom gifva en i vissa fall helt summarisk 

 redogörelse för fjärilfaunans korologiska beskaffenhet inom 

 de särskilda regionerna och deras underafdelningar för att 

 därigenom visa, i hvad mån denna indelning kan äga berät- 

 tigande. 



Af den ofvan meddelade öfversikten öfver de olika för- 

 söken till indelning framgår nämligen, att meningarna i åtskil- 

 liga punkter äro ganska delade; särskildt äro åsikterna skif- 



