144 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I9T3. 



Utom de förut nämnda har jag endast kunnat finna föl- 

 jande makrolepidopterer annoterade frän vår arktiska region: 

 Brentlns paies Sen., firija TYUiV,G., frigga Thnrg. och thore 

 Hb., Erebia lappona EsP., Oeiicis norna Thnbg., Lyacna ar- 

 gus L., A)iarta cordigera Thnbg. och viclaUuca Thnbg., 

 Larentia hastata subJiastata NOLCK., GnopJios sordariaT\\^V>^., 

 PygDiœna fusca Thnbg. samt Anthrocera extilans vanadis 

 Dalm. 



Siibarktiska regionen. 



Denna utgöres i första hand af den botaniska björkre- 

 gionen, VVahleNBERG's »regio subalpina», hufvuddelen af 

 Zetterstedt's »regio subsylvatica et subalpina» och NiLS- 

 SON's och AURIVILLIUS' »vide- och björkregion)^. Men dess- 

 utom måste entomogeografiskt, speciellt i lepidopterologiskt 

 hänseende, hit äfven räknas de öfre delarna af barrskogsom- 

 rådet. Hvad Ekman säger om fågelfaunan — »i den öfre 

 barrskogsgränsen upphöra visserligen en del äkta barrskogs- 

 fåglar att finnas, men de allra flesta arter, som finnas i björk- 

 bältet, finnas lika talrikt i barrskogarna» — äger sin giltig- 

 het äfven i fråga om fjärilfaunan, om endast i st. f. »barr- 

 skogarna» sättes »de öfre barrskogarna». 



Roman är visserligen, som nämnts, af den åsikten, att 

 barrskogsgränsen utgör en viktig entomogeografisk gräns, 

 och anför såsom skäl därför, att faunan blir betydligt för- 

 ändrad genom frånvaron af tall och gran. Detta är natur- 

 ligtvis lika obestridligt, som att faunan i en tallskog och i 

 en närbelägen björkskog på slättlandet äro hvarandra väsent- 

 ligt olika; jag menar, att olikheten i ena som i andra fal- 

 let mera är af ekologiskt-geografisk (biosynoecisk) än af fau- 

 nistist-geografisk natur. Tager man däremot, som sig bör, 

 hänsyn till sådana insekter som fjärilarna, hvilkas utbred- 

 ningsgräns i regel icke sammanfaller med näringsväxtens, 

 kan man icke tillskrifva barrskogsgränsen en så stor bety- 

 delse. 



Orsaken till att en del af barrskogsområdet enligt min me- 

 ning måste sammanslås med björkområdet är således dels att 



