En för Sverige ny myriopod. 



Af 

 c. o, von Porat. 



Vid besök i Visby i somras fann jag i därvarande Bota- 

 niska trädgärd några exemplar af geophiliden Hiniaiit avium 

 snbterranenm (Leach) Meinert, som förut i Skandinavien 

 anträffats blott i Köpenhamn och där blott på ett enda ställe, 

 Rosenborgs have (»i en jord- och affaldsdynge»).^ 



Geophiliderna hålla sig, som bekant, i allmänhet i jord- 

 ytan under stenar och andra täckande föremål, där de, ehuru 

 saknande ögon, söka rof. Några arter förekomma dock äfven 

 under lossnande barkstycken, isynnerhet på ekstubbar. Det 

 är med sina antenner — alltid 14-ledade — hvilka äro för- 

 sedda med talrika känselhår, som de förnimma sitt rof. De 

 fånga detsamma med sina till griporgan förvandlade kraftiga 

 käk fötter och söndertugga det med sina bitande niundelar. 



Till färgen äro de, i olika nyanser, gula; de röra sig 

 ganska snabbt genom slingrande masklika rörelser. På 

 svenska skulle de kunna kallas maskfotingar. 



Ofvanstående art skiljer sig lätt frän våra andra mask- 

 fotingar genom sina egendomliga porgropar på framkroppens 

 buksköldar, genom sitt stora antal benpar, 77—85 st., sin stor- 

 lek samt genom sina klolösa analben. Den benrikaste hittills 

 kända sven-ka maskfotingen Gcophilus clcctricus L., har blott 

 högst 71 benpar. 



* Rergsoe og Meinert. Danmarks Gcophilcr, Nat. -hist. Tidskr. 5 R. 

 IV, p. 108.' 



