A. kemner: vara cleridek, deras lefnadssätt och larvkr. 19g 



med anobielarver. I Kalmar slott fann jag- larven (fig. 3) i 

 en golfplanka jagande anobier likt en ö///<7-larv och i prof 

 pä »trämask» frän Östra Vram i Skäne fanns den äi^vcn med. 

 Larven är helt hvit och därigenom lätt skild frän (^///c-larven. 

 Som denna rörde den sig behändigt i anobiegängarna och 

 förvånande var dess förmåga att intränga i små hål. Som 

 0/^//c>\a.vven var den äfven själf en skicklig trägnagare. I 

 korken, som afstängde dess förvaringsrör, utträngde den ge- 

 nast och när jag efter en tid undersökte densamma, hade den 

 där undergått förvandling till puppa. I en liten oval hälighet, 

 klädd med ett glänsande, hvitt öfverdrag, låg den och pupp- 

 stadiet varade omkring en månad. Perkis fann Cor. ruß- 

 coiiiis i ett gammalt getingbo, som var angripet af Anobiwn 

 pankeujn. Larverna förpuppade sig i små af dem själfva 

 förfärdigade celler inuti beklädda med »un vernis blanchâtre». 



Coryiictcs coerulcus är således som Opilo mollis en ano- 

 biefiende och torde enbart vara n\'ttig. Genom sin storlek 

 verkar han mindre märkbart än Opilo och saknar således ett 

 af dennas fel. Ännu är den emellertid här i landet allt för 

 sällsynt för att i praktisk betydelse kunna jämföras med Opilo 

 domcsticus Sturm. 



Den sista af våra allmännaste clerider är Nccrobia vio- 

 lacca L. och är den måhända vår vanligaste. Den biolo- 

 giska litteraturen förmäler om detta djur litet eller intet, men 

 en närstående art, Nccrobia rnficollis, är välkänd. Heeger gaf 

 redan 1848 en ingående skildring af detta djur och andra 

 författare ha sedan behandlat samma. 



Hf:eger fann djuret på ben och köttaffall. Imago öfver- 

 vintrade och framkom på våren, då äggläggningen genast 

 började. Larverna, som till en början födde sig på de mjukare 

 fettpartierna, ömsade hud trenne gånger och öfvergingo så i 

 puppa, ur hvilken efter 12 — 14 dagar imago framkom. 

 Gallois fann djuret på ett benförråd talrikt tillsammans med 

 larven till Lucilia Cœsar. Han iakttog larven ett par år och 

 fann, att de år Necrobian fanns talrikast, endast få flugor kom- 

 mo till utveckling, och slöt däraf, att Necrobian åt upp och 

 förstörde fluglarverna. Han uppmärksamgjorde Pkrris på 

 saken, och denne ägnade djuret en undersökning. Han fann, 

 att det mycket riktigt förtärde fluglarverna och dessutom, h vad 



