202 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1913. 



Utom dessa mera kända och omtalade clerider hyser vår 

 fauna några mera sällsynta. Bland dessa räknar jag främst 

 'ruins elongaiiis L. Den har träffats i de flesta landskapen 

 i mellersta och södra Sverige, hör emellertid till de mindre 

 vanliga. THOMSON uppger dess tillhåll vara gamla pilar. 

 Perrls fann den hos Ptilhins pectinicornis, Pagoiwcluerus 

 dcniatus och Anobiinii striatinn, hos de tvenne senare djuren 

 i grenar af murgröna. Konservator SCHLICH i Köpenhamn 

 har funnit den som larv och puppa i en fornad bokstubbe. 

 Fyndtiden var i detta fall i maj månad. Den tycks således 

 till lefnadssättet närmast öfverensstämma med Opilo vwllis\^. 



Våra nu ej nämnda clerider åro Clenis rufipes Brahm, 

 som träffats på ungefär samma sätt som Clerus fovniicayius 

 L. och Orthopleura sanguinicollis Fabr., som funnits på ek. 

 Som mycket sällsynta äro de emellertid ännu till sin biologi 

 okända. 



Sammanfatta vi nu och jämföra det om våra clerider be- 

 kanta, finna vi, att i de fle.sta fall såväl imagines som larver 

 lefva af rof. Thajtasiimis formkarius lefver af tomicider un- 

 der barken af barrträd. Opiio viol Ii s och Til lu s dongatns 

 angripa anobier, smärre longicorner och tomicider såväl i 

 barr som löfträd. Opilo douicsticus och Corynetcs cocnileus 

 lefva inomhus af vedgnagande anobier. Släktet Nccrobta 

 slutligen lefver på as och animaliska reste, och larverna föda 

 sig åtminstone delvis af fluglarver. 



Samtliga äro således mer eller mindre rofdjur och detta 

 är karakteristiskt för hela familjen. De släkten, hvilkas biologi 

 man känner, visa alla samma drag, om än värddjuren växla. 



SI. Clerus (TricJiodes) är egendomligt genom sin anpass- 

 ning som parasit på hymenopterer. Hos murarbin och ibland 

 hos vanliga honungsbin finnas larver af detta släkte närande 

 sig af larver och puppor. I'2n annan, Clerus aunuos F., är 

 funnen hos gräshoppor, på deras äggsamlingar i jorden. Så 

 funno dem LICHTENSTEIN och GraËLLS (Bull. Soc. P2nt. d. 

 F'rance 1884 p. XCVII) och senare har Mavet (i) gjort 

 samma iakttagelse. 



