s. BENGTSSON: UNDERSÜKN. ÖFVER ÄGGEN HOS EPHEMERIDERNA. 289 



handling med kalihydrat inträder ingen förändring i dess ut- 

 seende. 



Hvilken fysiologisk betydelse denna egendomliga och på- 

 fallande appendixbildning hos äggen inom denna familj har, 

 har jag icke lyckats utröna, och den förefaller mig öfver huf- 

 vud mycket mystisk. En mikropyle har jag hos denna art 

 icke kunnat påvisa, men häller för sannolikt, att en sådan, 

 liksom hos E. lactca (jfr ock släktet C/nto7wphora), är att finna 

 i den främre äggpolen, och får epithema-bildningen därför 

 antagas hafva någon relation till denna. — Att vi här skulle 

 hafva att göra med »eine Unmasse von Samenfäden, die in 

 Bündeln beisammenliegen und auf den Micropylapparat auf- 

 geklebt sind», såsom LeüCKART^ med stor bestämdhet tyder 

 motsvarande och tämligen snarlika bildning hos släktet Po- 

 lyniitarcys. är naturligtvis uteslutet, eftersom den finns ut- 

 bildad redan hos subimago och delvis till och med hos lar- 

 ven. Detta blir ännu mera påtagligt af den framställning af 

 epithemas bildningssätt hos föreliggande släkte, som nedan 

 skall gifvas. 



Å äggets yta träffas hos denna art ännu ett slags in- 

 tressanta bildningar, som pä grund af sin minimala storlek 

 lätt kunna förbises. A ovarialäggen ser man nämligen myc- 

 ket små, starkt ljusbrytande, rundade kulor, som å chorion 

 .stå strödda en och en och jämförelsevis glest. På ett ägg 

 ses under mikroskopet vanligen endast 4 — 6 dylika samtidigt 

 afteckna sig å äggkonturen (Textfig. II. och Taf. I. Fig. 4. 

 Hft). De mäta i diam. endast 0,0018 — 0,0041 mm. 



Desamma uppstå uteslutande i exochorion. A ägg be- 

 handlade med kalihydrat har jag sett dem bildas här i en 

 liten skålformig fördjupning (med plan botten), i hvilken de 

 först ligga helt insänkta och omgifna af en likaledes starkt 

 ljusbrytande ring, som bildar en svag upphöjning, liksom en 

 ringvall, på chorions yta (Taf. II. Fig. 9). Kulans form är 

 något afsmalnande mot basen, där den setts sitta fästad i 

 »skålens» botten medelst ett fint skaftligt parti. A mera ut- 

 vecklade 'à%§^ kan följas, hurusom kulan mer och mer träder 

 ut ur skålen, fasthållen vid ägget genom en ytterst fin, enkel 

 tråd, som efter hand rullar ut sig korkskruflikt. Tråden bil- 



^ Anf. arb. sid. 202. 



