302 



ENlOMOl.üGlSK TIDSKRIFT I9I.3. 



Aggen ( Textfig. XII) äro mycket kort ovoida eller nästan 

 klotrunda af 0,28 — 0,306 mm. diam.; till färgen (aflagda 

 ägg) ljust brungula. Utom genom sin bet}dliga storlek 

 äro äggen hos denna art, liksom oftast inom familjen, 

 utmärkta genom en m)'cket tjock chorion af en egendomlig, 

 liksom fibrillar struktur med här och där inströdda, starkt 

 ljusbrytande små punkter — den mäter ända till 0,013 nim. 

 och däröfver i genomskärning. Huruvida ett tunnt, struktur- 

 löst och starkare ljusbrytande inre lager (endochorion) äfven 

 finnes, såsom det ibland har förefallit, har jag ej kunnat sä- 

 kert afgöra, men är snarast böjd för att tro, att så icke är 

 fallet. Chorions yta är slät, utan skulptur. 



^^ — £^ 



Fig. XII. Ägg från af lagd äggkluiup 



af Siphlurus œstivalis Eat., i optiskt 



genomsnitt. Exch exochorion. Ench 



endochorion (?). Förstor. X i66- 



Fig. XIII. Ovarialägg af 

 Ameletus alpiniis Bgt.m. ima- 

 go. Konturbild. Hft anhäft- 

 ningsorgan. Förstor X i33- 



En tydlig oolemma har jag sett å nakna d. v. s. från 

 chorion löspreparerade Agg, äfven här nnxket tunn. — Ingen 

 mikropyle har kunnat upptäckas. 



Det är anmärkningsvärdt, att äggen såväl i övaderna 

 (calyx) som i aflagda äggmassor — allt af spritmaterial — 

 ligga i en mycket fast förbindelse och sammanhang med 

 hvarandra, så att man till och med har .svårighet för att med 

 preparernälen lösgöra dem hela från hvarandra.^ Detsamma 

 gäller äfven om äggen hos släktena SipliliiyeHa och Potavicis. 

 Någon särskild kittsubstans har jag dock ej kunnat u[)i)täcka, 



^ Det går mycket lätt att isolera det nakna ägget med omgifvande 

 oolemma, h varvid chorionhöljena kvarstå som tjocka, förenade liksom bind- 

 väfsskidor. 



