368 KNlOiMOLOGISK. TIDSKRIFT 1913. 



därför icke försummas. Utbytet torde dock emellertid mera 

 sällan blifva af någon större betydenhet. Helt annorlunda 

 och vida gynnsammare ställer sig saken, om man låter infån- 

 gade honor i fångenskap afsätta sina ägg, hvarigenom flera 

 påtagliga fördelar vinnas. Först och främst känner man från 

 början arten af föreliggande ägg, i och med detsamma man 

 kan bestämma arten af den äggläggande honan. Denna för- 

 del hafva vi långt ifrån alltid, då vi finna ägg, afsatta i frihet; 

 arten kan ju därvid ofta utrönas först under uppfödningens 

 fortgång. Vidare kunna vi med lätthet förmå honan att på 

 ett begränsadt område afsätta alla eller det stora flertalet af 

 sina ägg, hvarigenom vi vinna största möjliga arbetsmaterial. 

 Nu är det ju bekant, att vissa fjärilarter alltid afsätta sina 

 ägg i större ofta på ett karaktäristiskt sätt ordnade grupper. 

 Finna vi i det fria en sådan ägga-nhopning, hafva vi väl för 

 arten i fråga arbetsmaterial nog. Men dels är detta ej så 

 ofta fallet, dels är det ett relativt fåtal arter, som på detta 

 sätt afleverera sina ägg. De flesta afsätta dem enstaka, i det 

 de flyga frän en växt till en annan, placera ett ägg här, ett 

 där på skilda håll, sålunda spridande dem öfver ett större 

 område. Särskildt när det gäller dessa arter, och de äro. 

 som nänindt, de flesta, är det af sior betydelse att få äggen 

 samlade på ett begränsadt område. Och det område, som 

 fordras för äggläggningsproceduren i fångenskap, är i många 

 fall förvånande litet. Jag använder för ändamålet i ett stort 

 antal fall helt enkelt glasrör, hvilkas vidd naturligtvis lämp- 

 ligen till en viss grad afpassas efter fjärilarnas storlek. Som 

 de flesta arter afsätta sina ägg fast på underlaget med hjälp 

 af en mer eller mindre hårdt stelnande kittsubstans, måste 

 emellertid, för att äggen vid uttagandet ur rören ej må äfven- 

 tyras, dessa senare på ett särskildt sätt prepareras. Tillväga- 

 gångssättet är mycket enkelt. Man tillklipper i fyrkant ett 

 stycke papper, lagom stort för rörets längd, rullar detsamma 

 i cylinderform och inför det löst i röret, hvarvid tillses, att 

 papperet öfver allt noga sluter till rörets väggar. Sedan 

 glasröret sålunda på insidan fodrats med papper, inpackar 

 man löst i rörets botten en bomullstapp, placerar den infång- 

 ade honan i röret och tillsluter dettas mynning med en fast 

 bomullspropp. Näringsväxten behöfver i allmänhet ej inlag- 



