372 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 19x3. 



de kunna staplas ofvanpå hvarandra i liggande ställning; och 

 det vill på detta sätt ett mycket stort antal rör till för att 

 upptaga det utrymme, som fordras för en enda larvbur af 

 ordinär storlek. Icke minst då man befinner sig på resa 

 eller af annan anledning önskar byta om vistelseort, visa sig 

 glasrören synnerligen bekväma, då de med lätthet kunna 

 nedpackas jämte sitt innehall i första bästa kappsäck eller 

 låda — något som ej låter utföra sig med larvburar. — 

 Man kan vidare med tillhjälp af glasrören på enklaste sätt 

 förskaffa sig ett stort antal afskilda förvaringsrum för hvarje 

 art eller hvarje individ, hvilket i'mänga fall erbjuder stora 

 fördelar. Det synes mig för öfrigt vara lämpligast att, pä 

 äldre stadier isynnerhet, öfver hufvud taget hålla de olika 

 individerna skilda från hvarandra. — Man kan lätt och bekvämt 

 följa larvens hela utvecklingshistoria från början till slut, då 

 man ju bokstafligen inom röret har den mera i sin hand, än 

 då den är innesluten i en bur. Afven undgår man förväx- 

 lingar och sammanblandningar olika arter emellan, om man 

 numrerar rören och låter numren få sin motsvarighet i sam- 

 tidigt förda anteckningar. — Ytterligare flera fördelar skulle 

 kunna anföras af glasrörens användning vid larvuppfödning, 

 men torde det ofvan anförda vara tillfyllest. Den enda egent- 

 liga nackdel jag kunnat finna, består däri, att larvens närings- 

 växt oftare, helst dagligen, måste ombytas, ett arbete, som 

 för den för uppgiften verkligt intresserade dock på intet sätt 

 bör ställa sig betungande. 



För arter, som lefva kolonivis inom gemensamma, större 

 väfnader, måste naturligtvis rymligare förvaringsrum i form af 

 burar af ett eller annat slag användas. Afvenså fordra ju 

 en del arter ett alldeles särskildt behandlingssätt, i mängt och 

 mycket afvikande från det jag ofvan sökt skildra, exempelvis 

 sådana, som lefva i växternas stamdelar eller å deras rötter 

 o. s. v. Det skulle emellertid föra för långt att här ingå i 

 speciella detaljer, och de nänmda arterna äro till antalet för 

 öfrigt försvinnande fåtaliga gent emot den stora mängd, som 

 låter uppföda sig på vanligt sätt. 



Sedan larverna nått sin fullväxt, inför jag dem vanligen 

 i smärre eller större blecklådor. För larver, som förpuppa 

 sig i jorden, fyller jag dessa till ungefär tre fjärdedelar med 



