380 ENTOMOLOGISK TIUSK.RUT 19x3. 



hvad jag trott mig märka, har den på senare år blifvit mer och 

 mer sällsynt i Göteborgstrakten, och det ser nästan ut, som om 

 den kämpade för sitt l)estånd med de ofvannämnda l)ä(hi arterna 

 och så småningom dukade under. 



Droi/iius margineUus Fabk. 



Det var vintern 1885, som jag lyckades upj)täcka denna art 

 \id Göteborg, och stor var då min glädje öfver fyndet, då den 

 ansågs vara en sällsynthet. Sedan har den visat sig hafva en 

 vidsträckt utbredning i trakten och är funnen i de flesta barr- 

 skogsbestånd. Den synes uteslutande tillhöra barrträden, ty det 

 är nog en tillfällighet, om den någon gång finnes under löfträ- 

 dens bark. Med förkärlek trifves den bland de nedfallna barren 

 omkring furu- och granstammar, där man genom sikten kan in- 

 fånga den, ofta i stort antal. På ön Särö med sina urgamla 

 barrträd har jag på detta sätt kunnat insamla dem i stor mängd. 



Dromiiis angtistus Brui.l. 



På Särö med sina egendomliga af västanstormen böjda och 

 knotiga uråldriga furor fann jag vintern 1890 — 1891 denna art 

 för första gången. Jag underkastade den ej då någon vidare 

 granskning, utan tog den för en ljusare varietet af agilis Farr. 

 och blef först flere år därefter uppmärksamgjord på mitt misstag 

 af en kollega i utlandet. På senare åren har jag varje vinter 

 funnit den mer eller mindre talrikt utbredd öfver hela ön. Arten 

 har som bekant senare äfven anträffats på Gotska .Sandön af 

 d:r MjöBERG. 



Droi/iii/s (jiiadriiiotatns Panz. 



Denna lilla karakteristiska art finnes allmänt i Göteborgs- 

 trakten under bark af barrträd vintertid, där den ibland anträftas 

 i stora klungor och uppvisar en mängd variationer: individer 

 med helt och hållet ljusgrå elytra utan spår till fläckar, med 

 endast två fläckar, med främre hälften af elytra svart eller brun 

 och bakre halfvan ljusare m. fi., alla i sällskaj) med den typiska 

 formen. 



Vad varieteterna bland y^/w/z/V/'i'-arterna angår, har jag märkt 

 vissa egendomligheter. • Man finner individer, som synas vara 

 fullständiga mellanting mellan tvänne väl skilda arter. Så har 

 jag funnit dylika mellanting mellan 4-maadatus och ina)\s:i>iclhis, 

 mellan fcnestrattis och aii^ustits, mellan fcncstraitts och agilis 

 o. s. v. Jag framkastade en gång för en framstående tysk cole- 

 opterolog en förmodan, att dylika individer möjligen voro bastar- 

 der, hvilket ju också vore tänkbart, då flera arter lefva tillsam- 

 mans. Han ansåg denna min förmodan hafva mycken sanning 

 för sig och skulle finna det obeskrifligt intressant, om en dylik 



