wahlgren: svensk insektfauna xi: i: 



igenom. Vingar något gulgrå; 4. längsribban i spetsen 

 framätböjd. Längd 5 — 7 mm. — Sk. — Uppl. (6 — 8). 



2. iV. EricJiso7iii Zett. Mycket lik föreg. och efterföljande. 

 Längd 4 mm. — Sk. — Uppl. (6—8). 



3. N. quadrifasciata Fall. Antenner och ben blekgula. cTis 

 3. och 4. framtarsleder mycket korta, svarta och 2-sidigt 

 svartfjädrade, 5. leden hvit. Vingar gulaktiga. Längd 

 4 — 5 mm. — Sk.— Uppl. (7). 



4. N. suturalis Fall. Ryggsköld och hufvud ljusgrå. Skutell 

 och bakkropp rostgula med smala svartbruna tvärband. 

 Antenner och ben blekgula; J'ls tarser enkla. 4. längs- 

 ribban obetydligt svängd, nästan parallell med 3. Längd 

 4—5 mm. — Sk.— Uppl. (7, 8). 



5. A^. abdominalis FALL. Lik föreg. men 3. och 4. längsrib- 

 borna tydligare konvergerande mot spetsen. Längd 3 — 4 

 mm. — Sk.— Boh., Ög. (6). 



3. Sikt. Eutarsus \jw. 



Som föreg. 

 I. E. aulicus Meig. Bakkropp roströd med 4 mörka tvär- 

 band. Antenner svarta. Ben blekgula; tarser mörkare. 

 Vingar nästan glasklara; 3. och 4. ribborna nästan parallella. 

 Längd 5 mm. — • Sk., Ög. 



4. Sikt. Hygroceleiithus Lw. 



Metallglänsande gröna arter. Antenner längre än huf- 

 vudet; 2. leden särskildt hos ef tämligen lång. Vingar hos 

 ef mycket breda. 



Artöfversikt. 



L 4. längsribban utanför tvärribban 2 gånger rätvinkligt krökt och där 



försedd med ett litet ribbihang. i . H. diadema. 



II. 4. längsribban visserligen 2 gånger böjd men ej rätvinkligt och utan 



ribbihang. 2. H. lotipennis. 



I. H. diadema Hal. (Stannii). Antenner svarta. 3. leden 

 kort och bred. Ben gula; bakskenben i spetsen och tar- 



