38 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1912. 



a. Sista mellantarsleden utbredd. Yttre cT-bihang korta, tre- 

 kantiga. 9. P. confinis. 

 ß. Mellantarsleder enkla. 



*. Underansikte svart. Kinder och framhöfter svartliåriga. 



10. P. pectinala. 



**. Underansikte hvitt. Kinder oeh framhöfter hvithåriga. 



§. Yttre cT-bihang korta och breda, bladlika; inre bi- 



hang smala, blad- eller lancettlika. 



~. 3. och 4. längsribborna mot spetsen konvergerande. 



12. P. discolor. 

 ~. 3. och 4. längsribborna nästan parallella. 



13. P. cousobrinus. 

 §§. Yttre cf-bihang långa, smala. 



~. Yttre bihang S-formigt krökta, strax före spetsen 

 med en tofs af långa krökta hår. 



II. P. penicillatus. 

 ~. Yttre bihang långa, bandiorraiga, utan tofs. 



14. P. subnudipes. 



1. P. Holiugreiii MiK. (spinicoxa). Metallglänsande grön. 

 Ben utom bakskenben och tarser gulaktiga. Kinder och 

 höfter hvithåriga. Vingar något gråaktiga, ef -apparatens 

 yttre bihang gaffelklufna, länga, brunaktiga. Längd 3 

 mm. — Smal., Dir., Lappl. 



2. P. nigribarbatns Beck. Metallglänsande mörkgrön. Kinder 

 och höfter svarthåriga. Ben utom knän och delvis sken- 

 ben svarta. De 2 första framtarslederna i spetsen ut- 

 vidgade. Vingar nägot gråbrunaktiga. cf:s yttre bihang 

 långa, bandformiga. Längd 5 mm. — Dir. (fjälltrakter). 



3. P. nemoruDi Meig. (laticornis). Metallglänsande grön. 

 Ben svartbruna; frambenens lårspets, skenben och tarsens 

 basleder gulaktiga. Hos Ç äro benen nästan helt gula. 

 Vingar nästan glasklara. Längd 3,5 mm. — Sk. — Ög. (5). 



4. P clcgantula Meig. Metallglänsande grön; cf:s bakkropp 

 i spetsen blåaktig. Ben rostgula; baklår i spetsen svarta 

 (ef) eller ljust bruna ($), skenbenens spets och större 

 delar af tarserna svarta. Vingar gråaktiga. Längd 7 

 mm. — Sk. — Lappl. (6 — 8). 



5. P. fascipcs Meig. Mörkt metallglänsande grön (J* ) eller 

 gulgrön ($). Ryggsköld med 2 svarta linjer. Ben svarta; 

 skenben gulbruna, de bakre vid bas och spets svarta, på 



