48 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ICI 2. 



7. //. haïtiens Meig. Som föreg. Läni^d ung. som föreg. 

 — Sk. — Lappl. 



23, Sikt. Liancalus L\v. 



Täml. stor, metallgrön art. Antenner korta; 3. leden 

 knappt längre än bred med långt, nedböjdt borst. Ryggsköld 

 täml. läng. Bakrygg starkt utvecklad. Bakkropp knappt dub- 

 belt så lång som ryggskölden. Ben smärta och långa, i syn- 

 nerhet de båda bakre paren. Framlår ej förtjockade och utan 

 taggar. Vingar stora. Diskfält nästan nående vingkanten. 



Arten uppehåller sig gärna vid vattenfall och forsar. 



I. L. vircns Scop. (regins). Metallgrön. 

 Ryggsköld med 2 svarta, ofta koppar- 

 rödt kantade längsstrimmor, framtill 

 och på bröstsidorna hvitgrå. Bakkropp 

 med svarta tvärband, bakifrån sedd '^ 

 nästan hvitgrått skimrande. Ben svarta; 

 lår ofvan grönglänsande. 2. framtars- 

 leden hos $ mycket kort men tjockare 

 än öfriga leder. Vingar glasklara; i 

 spetsen mellan 3. och 4. ribborna en 

 rund snöhvit fläck, därinnanför en in- 

 tensivt brun beskuggning, på 4. längs- 

 ribban en brun fläck. Denna senare finnes äfven på $:s 

 i öfrigt glasklara vingar. Längd 7 mm. — Sk. — Hals. 



Fig. 13. Liancalus 

 vir ens cT. 



(4-9)- 



24. Sikt. Campsicnemus Walk. 



Smä, grågröna eller mörkgröna arter. Antenner korta; 

 3. leden oftast tillspetsad, starkt hårig, med kort borst. Rygg- 

 sköld jämförelsevis lång. Bakrygg starkt utvecklad. Bak- 

 kropp kort, plattryckt (åtm. hos $). Ben långa, i synnerhet 

 de bakre, ofta hos cT med egendomliga bihang eller på annat 

 sätt ovanligt gestaltade. Vingar smala och långa, kilformiga. 



Arterna uppehålla sig i närheten af stillastående eller långsamt flytande 

 vatten på vattenväxter, stundom på vattenytan. 



