So EKTOMOI.OGISK. I'lDSKRIFT J gl 2. 



typrasen förekommer i sin rena form redan i Hälsingland och 

 själfva det Härnösandsexemplar, som gifvit anledning till 

 denna utredning har, såsom af ofvanstående framgår, icke så 

 utpräglad parf/iunü-ka.ra.kiäv som de lappländska individen. 



Bi^enthis selene selene ScillFF. i ex. taget i Säbrå i 

 juni (Lundström). Det tillhör vår sydliga ras utan att förete 

 minsta närmande till A. s. hela S'J'AUD. De mörka tecknin- 

 garna äro ej starkare än hos sydsvenska exemplar, och under- 

 sidans silfverfläckar äro lika tydliga som hos dessa. A. sc- 

 leiie hela Staud. är af TräGARDH träffad i mellersta Ånger- 

 manland. 



Brenthis euphrosyne euphrosyne L. är allmän i gran- 

 skogens gläntor och flyger redan de sista dagarna af juni, 

 Vingbreddens storlek växlar mellan 34 och 40 mm. I regel 

 äro utkantens mörka bågfläckar förenade sinsemellan och med 

 den bredt mörka utkanten, så att de innesluta små rödgula 

 kantfläckar, hvarigenom Härnösandsformen närmar sig B. c. 

 fingal Hhst. Den är äfven funnen i Nordmaling. 



Argynnis ino RoTT. Tagen i Säbrå i juni (Lundström). 



Argynnis latonia L. i ex. infångadt. — ; Rätt allmän 

 åtminstone upp till 62°» enligt »Nordens fjärilar». 



Argynnis aglaja aglaja L. Tagen vid Framnäs i Säbrå 

 (Arnell) samt, i augusti, i Gudmundrå (LUNDSTRÖM); är 

 enligt den senare äfven allmän i Anundsjö. De två ex. jag 

 sett ha en vingbredd af resp. 40 och 48 mm. och äro således 

 tämligen små. Vingarnas öfversida är i basalhälften ej mör- 

 kare än hos skånska exemplar, och grundfärgen är lika starkt 

 gulröd som hos dessa, hvarigenom exemplaren visa sig till- 

 höra typrasen. Något närma de sig dock den från nordliga 

 Norge beskrifna A. a. borealis Strand, i det framvingarnas 

 undersida i vingspetsen är svagare svartfläckig och silfver- 

 fläckarna äro någon obetydlighet mindre och måhända något 

 mera regelbundet ovala än hos de skånska exemplar jag 

 sett. 



