82 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I912. 



ljusa tvärband är mycket svagt och bakvingarnas uppdeladt 

 i tre isolerade fläckar. Att formen tillhör den nordliga rasen 

 isis, är således ställdt utom tvifvel. Fram vingarna äro emel- 

 lertid icke »mörkare rödbruna», såsom i »Nordens fjärilar* 

 angifves, utan blekare gula än hos våra sydsvenska individ. 

 Den öfverensstämmer därigenom med C. (Satyrus) isis Zett. 

 Ins. Lapp. Den nordliga rasen varierar således likasom den 

 sydsvensk-mellaneuropeiska beträffande öfversidans färg, och 

 dess ljusa form tillhör samma variationsriktning som/", laidion 

 Bkh. och bör väl också kunna få bära detta namn. 



Lycaenidae. 



Callophrys rubi rubi L. Allmän på öppna platser i 

 juni. Äfven i Nordmaling. Den ångermanländska formen 

 tillhör typrasen med starkt grön undersida och liknar således 

 icke den enligt Strand (24) i norra Norge flygande C. r. 

 iioydlaudica Str AN D . 



Chrysophanus virgaurese L. Funnen i Säbrå samt i 

 Nordmaling. 



Chrysophanus hippothoë Stieberi Gerh. Tidigast ^^/e 

 har jag sett arten, då talrika individ, uteslutande ^^, fladd- 

 rade öfver en blomrik äng, där de dock endast men flitigt 

 besökte Ranunaihis accr. Att <^ ^ af denna art framkomma 

 tidigare än Ç $ är förut kändt (Gillmer). Honor äro af LUND- 

 STRÖM funna i Säbrå; samtliga ha tydligt gulröda framvingar, 

 och den ångermanländska formen tillhör således Stieberi. 

 Hanarna afvika emellertid hvarken genom blekare färg eller 

 genomgående mindre storlek från sydsvenska (öländska) in- 

 divid. Deras vingbredd är 28—32 mm. Ej heller är bak- 

 vingarnas röda kantband, som för öfrigt kan helt saknas, bre- 

 dare än den sydliga rasens. Den enda olikheten är att fram- 

 vingarna ofvan längs utkanten äro försedda med en rad mer 

 eller mindre tydligt isolerade fläckar, och att undersidans 

 fläckar i di.stalfältet svagt men skönjbart slå igenom på öfver- 

 sidan. Samma iakttagelser har Stichel (22) gjort vid jäm- 

 förelse mellan Gällivare-e.\emplar och tyska. 



