G. ADLERZ: RESA TILI, OLAND SOMMAREN 191I. 157 



väsentligt reducerades. I alla händelser framgår här, såsom 

 toröfrigt äfven i mänga andra fall, att individerna ingalunda 

 alltid handla i artens intresse, hvilket man skulle vänta vara 

 fallet, om de uteslutande leddes af instinkten. 



Följer man. från Solhäll den utmed den högstammiga 

 tallskogens br\-n löpande vägen norrut, kommer man efter 

 vid pass en km:s vandring till en i småskogen anlagd skjut- 

 bana, hvars skottvall af uppkastad sand just är belägen vid 

 .själfva storskogens bryn. Där vägen korsar skjutbanan, strax 

 öster om skottvallen, hade jag glädjen att de sista dagarna 

 af juni anträfia en koloni af den ståtliga sphegiden Bcnibcx 

 rostrata, som jag förut blott haft tillfälle att se i början af 

 iSSo-talet vid Uppsala, och hvars studium länge för mig häg- 

 rat som ett önskemål i anledning af de motsägande uppgif- 

 ter, som lämnas om densamma i litteraturen. Under den dag- 

 liga tillgången på en Beuibcx-koXom de sex följande veckorna 

 erbjöds mig sålunda ett synnerligen gynnsamt tillfälle att 

 kontrollera de särskilda författarnes uppgifter, och kunde jag 

 därvid bl. a. konstatera riktigheten af Fertons åsikt, att denna 

 stekel paralyserar sina flugor med gadden och att påståen- 

 det att han dag för dag skulle mata sin larv med nya flu- 

 gor ej far tagas efter orden. Då emellertid ett referat skulle 

 kräfva ett alltför stort utrymme, nödgas jag för detaljerna 

 hänvisa till den i början nämnda afliandlingen. 



Där och hvar pä sidorna om skjutbanan träffades kolo- 

 nier af Pompihis rufipcs och fumipcnins med deras ofvan- 

 nämnda, oskiljaktiga följeslagare aciilcatus. Mindre ofta träf- 

 fades här uiigiiicularis och viaticKs, hvilken senare redan vid 

 min ankomst till Öland representerades af uteslutande den 

 sysslolösa sommargenerationen, medan vårgenerationen, d. v.s. 

 de från föregående år öfvervintrade honorna, redan slutat 

 sin verksamhet och sin flygtid, sannolikt till följd af den i 

 slutet af våren och början af sommaren ihållande varma vä- 

 derleken. Detsamma gällde äfven Psanniiophila hirsuta, af 

 hvilken på flera ställen i trakten individer af sommargenera- 

 tionen träftades, men däremot ingen endaaf värgenerationen. 

 Ccropalcs uiaailata var ej sällsynt som lurande parasit i 

 pompilidkolonierna. Föröfrigt bodde på samma ställe enstaka 

 individer af Astata stiguia, Tachysplicx lativalvis och. pcctiiii- 



