G. ADLERZ: RHSA TILL ÖLAND SOMMAREN ig I I. I 73 



emellertid bl. a. en antydan om ofnllkomli^heten af denna 

 skalbagges sinnesorgan, hvilka man väntat bättre afpassade 

 för hans nattliga lefnadssätt. 



Malfvägs mellan Isgärde och Glömminge träffades på en 

 från landsvägen österut gående biväg, helt nära den gamla 

 förfallna kvarnen, en i den hårdt packade och steniga mar- 

 ken boende koloni af sphegiden Liiidcniiis albilabris. Såsom 

 jag förut påvisat, fångar denna stekel i Medelpad endast 

 flugor eller en blandning af flugor och stinkflyn af familjen 

 Miridae. I Östergötland har jag endast funnit den fånga 

 mirider, liksom den påvisats göra i Danmark och Holland. 

 Vid uppgräfning af några bon på den öländska boplatsen 

 träffades i cellerna likaledes endast mirider, hvilket sålunda 

 bekräftar min förmodan, att det endast är i mera nordligt 

 belägna trakter, som släktets helt visst ursprungliga vana att 

 likt de flesta andra arter af samma underfamilj (Crabroninae) 

 samla flugor, ännu ej blifvit fullständigt undanträngd af den 

 söderifrån kommande nymodiga seden att samla mirider. 



Följdes samma biväg österut, nåddes omsider den afsi- 

 des belägna byn Ryd, där murbruket mellan stenarna i en 

 gammal stenlada befanns vara boplats för en del steklar, 

 bland hvilka må nämnas Agcnia /lircana, Diodojitns tristis, 

 Crossoccnis dcnticnis och Collctcs davesiana. Gångarna i 

 murbruket voro ursprungligen urhälkade af Colletés, såsom 

 de öfverallt kvarstående, lätt igenkänliga, hinnaktiga cellerna 

 af detta bi utvisade. Men de andra steklarna begagnade 

 sig af samma ingångsöppningar och hade i väggarna af de 

 gamla Colletesgångarna utgräft för sin oansenligare storlek- 

 bättre afpassade små bigångar. Crossocerus dentknis i^gîidc 

 utmed foten af ladan de små fluglika dipterer, med hvilka 

 denna art provianterade sina celler. I ett af stråen på 

 samma ladas gamla halmtak kröp en Rhopali/i/i davipes in 

 med sitt byte af en mycket liten gulaktig mygga, sannolikt 

 en mycetophilin. 



När man på landsvägen från Isgärde söderut närmar sig 

 Glömminge kyrka, ser man strax väster om vägen en med 

 densamma jämnlöpande, låg grusås, som äfven fortsattes ett 

 stycke söder om kyrkan. På denna grusas fann jag 1884 

 den då för första gången i Sverige anträff"ade märkvärdiga 



