ERIC MJÖBERG : OM EN RELIKT INSEKTFAUNA. 183 



hittills bekanta förekomst är Tyrolen. Arten räknas som en 

 stor sällsynthet. Den förekom rikligt inkrupen i springorna 

 af tallbark (ä lefvande träd) i det inre af ön, och är sålunda 

 fullt bofast därstädes. 



II. Xanthochroa carniolica GiSTL. 



Ännu en storvaixen heteromer med påtagligt sydlig ut- 

 bredning. Den är sålunda bland annat påvisad i Krain, 

 Steiermark, Tyrolen, och är nordligast känd från Elsass och 

 Baden. D:r Schreiber omnämner (Deutsch. Ent. Zeitschr. 

 18S5 p. 267) dess förekomst i Görz sålunda: »In der Stadt 

 namentl. wo Alleen sind, häufig. Fliegt erst nach 9 Uhr Nachts 

 herum, bei Tage in Rindenspalten und unter Fenstergesim- 

 sen, hinter Hausthüren, etc. versteckt, wo oft in Menge zu 

 finden.» 



På Sandön var arten mycket allmän. Den är i rörelse 

 först efter mörkrets inbrott. Under de vackra, ljumma juli- 

 kvällarna svärmade den i hundradetal rundt fyrmästare Berg- 

 ströms lindar. Larven lefver i halfrutten ved, ofta i öfver- 

 sandad fuktig drifved nära stranden; den är alltså fullt ackli- 

 matiserad pä ön. 



12. Pogonochaerus caroli MuLS. 



Enligt Ganglbauer (Bestimmungstab, der Cerambyci- 

 den) är denna form blott känd från trakten af Lyon i östra 

 Frankrike. Någon som helst annan uppgift om densamma 

 har jag ej i litteraturen kunnat vinna. Arten synes vara väl 

 afgränsad från sina närmaste släktingar. 



Jag har anträffat ett lefvande exemplar, krypande på 

 fyrhuset i norra ändan af ön. Arten är tvifvelsutan bofast 

 på Sandön. 



13. Monochaininus galloprovincialis Ol. 



Den på grund af sin habituella likhet med närstående 

 former troligen öfversedda arten förekommer vidsträckt ut- 

 bredd öfver Mellaneuropa och går längs Östersjöprovinserna 

 ända upp till l^^inland. 



Flera exemplar anträffade i norra delen af ön. 



