ERIC mjüberg: om en relikt insektfauna. 185 



Förklaringen, att de tillfälligt, t. ex. med moderna kom- 

 munikationsmedel, med väder eller vind, via vatten o. s. v. 

 spridt sig till Sandön och där funnit betingelser för fortlef- 

 nad, satisfierar ingalunda. Ty de äro alltför många och flera 

 af dem föra ett sådant lefnadssätt och äro sä pass svaga, att 

 de ej torde utstå en naturlig spridningsstrapats utan att duka 

 under. Som jag sedermera med stod af utförda experiment 

 skall visa, äro en del insekter mycket motståndskraftiga mot 

 vattenexponering, som återigen lätt nog dräper andra. Vi 

 skola därför syna våra nyförvärf något närmare i sömmarna. 



Synnerligen talande äro fynden af TcninocJiila cœnilea 

 Ol., Hymenorus DoublicnM.\:\J^., Xylita Parreyssi MUL.S. och 

 XantJiochroa cariiiolica GlSTI,. De äro, alla fyra, odisputabelt s}d- 

 liga former och tvifvelsutan att fatta som rena relikter från en 

 period, då de tillfölje klimatologiska villkor voro utbredda längre 

 mot norr och hvarifrån de på sätt som straxt skall diskuteras, 

 spredo sig till Gotska Sandön, där de än i dag iefva kvar 

 som fullt acklimatiserade former. Ett antagande som blott 

 styrkes af de sporadi.ska fN-nden af TciunocJiila cœrulca Ol. 

 och Hymenorus Donhlicri MuLS. vid tyska Östersjökusten! 



Förklaringen, att de blifvit förbisedda å mellanliggande 

 trakter, blir högst osannolik inför det faktum, att de, alla 

 fyra, äro stora och lätt i ögonen fallande former, som, om 

 de existerat, af samlare för länge sedan skulle ha uppsnap- 

 pats och lokalangifvits. Så är nu ej fallet. 



Huru dä förklara, att de kunnat sprida sig till sin nord- 

 ligaste utpostpunkt. Gotska Sandön.' 



Tvenne af de för faunan nya formerna Meaira troiiulœ 

 BUTTN. och Myruielcon enropœns McLachl. och så äfven 

 den ofvannämnda Mrga/occrœa psaj/tiiKFCo/orKEXjT. synas mig 

 ha rent af oöfverstigliga svårigheter för att med vind eller 

 vatten sprida sig öfver en så lång sträcka som från Östersjö- 

 provinserna till Gottland. De äro nämligen mycket svaga in- 

 sekter, som duka under äfven för en helt kort vattenexpo- 

 nering. Detsamma gäller det 50-tal hemipterer, som jag 

 hopsamlat under mitt uppehåll på ön, de 5 orthoptererna 

 och de 13 neuroptererna. Jag har likaledes svårt att tro, att 

 de relativt svaga PhilontJius addcndus Sharp., Oucdius tris- 

 tis Grav., Medon dilutiis Er., Euplcctcs picciis Motsch. och 



