I 86 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ig I 2. 



Cryptophagiis trapczoidalis J. Sahlü. med drift inkommit 

 till on. 



Efter allt att döma måste invandringen ha försiggått pä 

 långt solidare grund. 



Genom Mlnthe's i hög grad förtjänstfulla undersöknin- 

 gar öfver Gottlands senkvartära histora har nytt ljus blifvit 

 kastadt öfver de båda intressanta Ostersjööarnas tidigare ut- 

 vecklingsskeden, liksom ock oväntade möjligheter yppat sig 

 för lösning af en del spörsmål af mera biologisk art. 



Stödjande sig på undersökning af diverse geologiska 

 bildningar, strandvallar m. m., har MuNTllE visat, att Gott- 

 land och Öland en gång i postglacial tid varit landfasta med 

 nordtyska kusten. Jag återger här nedan i allra största kort- 

 het hufvudpunkterna af MuNïHE's synnerligen intressanta af- 

 handling (Gottlands senkvartära historia. Sv. Geol. Under- 

 sökn. Ser. C a N:o 4), för så vidt de beröra föreliggande 

 spörsmål. 



Efter att en gång under senglacial tid ha helt och hål- 

 let legat under det glaciala hafvets yta, hvarom strandvallar 

 belägna på 78 meters höjd öfver hafvet än i dag bära otve- 

 tydligt vittne, dök Gottland upp ur hafvet. I samband med 

 landisens afsmältning började de perifera delarna af det nord- 

 europeiska nedisningsområdet att höja sig tämligen hastigt, i t. ex. 

 Skåne ända till 50 meter; härunder rådde fortfarande arktiskt 

 klimat med alpina faun- och florelement såväl i Skåne som 

 på Gottland. Östersjön skildes från Västerhafvet och förvand- 

 lades till sötvattensjö, den s. k. Ancylussjön, som sedermera 

 fick lämna plats för det s. k. Litorina hafvet, då tillfölje sänk- 

 ning Östersjön kom i vid förbindelse med Västerhafvet både 

 söderut och på ett bredt bälte midt öfver de stora sjöarna. 

 En senare inträffande och ännu pågående landhöjning brin- 

 gade så småningom förhållandena in i de nu rådande. 



Förskjutningen under den senglaciala tidens sista skede 

 fortskred troligen så långt, att under Ancylustidens äldre 

 skede efter allt att döma både Gottland och Öland kommo i 

 fast landförbindelse söderut med nordtyska kusten. Man har 

 goda skäl för antagandet att den härför erforderliga höjnin- 

 gen eller omkr. 60 meter öster om Bornholm och omkr. 50 

 meter sydost om Ölands sydspets, hvarvid, såsom framgår 



