I po ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ICI.'. 



j;eologiska grunder, att under litorinatidens äldre skede land- 

 ytan var större än för närvarande. Och tanken, att Öland 

 därvid varit landförbundet med småländska ostkusten, lig- 

 ger då synnerligen nära till hands. 



Den påföljande litorinasänkningen kom Öland att ånyo 

 sjunka något, men blott för att åter och alltjämt fortfarande 

 höjas. 



Redan med den tyvärr så fragmentariska kännedom vi 

 äga om insekternas faktiska utbredning låter sig fastställa, 

 att Ölands insektfauna i mångt och mycket visar påtaglig 

 släktskap med Gottlands. De sannolika skälen därför ha re- 

 dan i det föregående blifvit tillräckligt poängterade. Där- 

 emot förtjänar att här närmare understrykas, att Öland i flera 

 viktiga entomologiska punkter visar otvetydig frändskap med 

 Småland. Författaren befinner sig, då detta skrifves, på resa 

 till Australien och är i saknad af erforderlig litteratur för att 

 uppdraga de existerande parallellerna här på papperet; jag är 

 emellertid preliminärt af den meningen, att en hel del konti- 

 nentala former via den postglaciala landbryggan spridt 

 sig västerut, till Öland, för att troligen i senare tid, då sanno- 

 likt Öland varit i landförbindelse med svenska fastlandet, in- 

 vandra i Småland och ev. Blekinge. Ja, den möjligheten 

 förefinnes rent af, att måhända en större kontingent sydliga 

 former, än vi ana, denna vägen inkommit och genom syd- 

 vandring gifvit ett rikligt bidrag till Blekinges och Skånes 

 rikt luxurierande insektvärld, äfven om denna tydning må- 

 hända ej för närvarande är som värst sannolik. Men möj- 

 ligheten bör för framtiden i hvarje fall hållas öppen. Säkrare 

 geologiska stöd äro ej blott önskvärda utan äfven erforder- 

 liga. Ett noggrannare insektgeografiskt studium är äfven 

 af nöden. 



I försmaken af MuNTlIE's befriande teorier få vi inga- 

 lunda förglömma de möjligheter, som efter allt att döma 

 förefinnas för en hel del insekter att på naturlig väg, med 

 vatten och vind sprida sig öfvcr t. ex. Kalmarsund, som 

 mellan Färjestaden och Kalmar blott är omkring en half 

 svensk mil bredt. Goda flygare t. ex. steklar, sländor, flera 

 fjärilar m. fl. kunna tvifvelsutan aktivt, de med stora ving- 

 ytor försedda formerna, som fjärilar, mera passivt taga sig 



