Bidrag till kännedomen om våra antho- 



myider. 



Af 

 Oscar Ringdahl. 



Under den tid jag sysselsatt mig med studiet af vara 

 tvåvingar, har intresset särskildt knutit sig till anthomyiderna. 

 Sedan Zetterstedts tid tyckas få af våra entomologer ha äg- 

 nat någon vidare uppmärksamhet ät tvåvingarna, och detta 

 gäller särskildt de svära anthom}'iderna. Dessa bilda en af 

 de artrikaste familjerna inom hela flugriket och räkna flera 

 hundra arter i vårt land. I ZETTERSTEDTS: Diptera Scandina- 

 viae finner man så godt som samtliga arter fördelade på tvä 

 släkten: Aricia med svarta ben, Anthomyza med delvis gula ben. 

 Hur onaturlig en sådan indelning är, finner man efter en gan- 

 ska kort tids bekantskap med dessa djur. Man träffar näm- 

 ligen arter, hvilkas hannar äro svartbenade, under det honorna 

 ha mer eller mindre gulfärgade ben. 



En af svårigheterna med anthomyiderna är, att honorna 

 af åtskilliga arter sinsemellan äro }-tterst lika, ibland omöj- 

 liga att särskilja. A andra sidan kunna hannar och honor 

 af samma art vara mycket olika h varandra. För att vara 

 säker pä de olika könens samhörighet måste man vara nog- 

 grann vid samlandet. Säkrast är det naturligtvis, dä man 

 har tur att finna könen kopulerande. Lönande är att in- 

 samla larver och puppor och låta dessa utvecklas. Mänga 

 lefva som larver i svampar, i multnade växtdelar, murket trä, 

 kreatursspillning, fågelbon o. s. v. Icke nog med att man 

 då är viss om att få hannar och honor af samma art, utan 

 man öfverraskas ibland af att få former, som sällan träffas i 

 det fria. 



