o. lundblad: hvdracarinülogiska notiser. 2 t 9 



Från annan sj-npunkt kan nian, som ofvan antydts, dela 

 sjöhydiacarincrna i sådana, som bebo djupet, och sädana, som 

 finnas på grundare vatten vid stränderna, alltsä i en djup- 

 och en litoralfauna. Djupfaunan innehåller emellertid — äfven 

 om vi låta djupzonen vidtaga vid 30 meters-nivån — ej all- 

 tid specifika djupformer utan ofta ingå däri nedvandrade lito- 

 ralarter. Af ofvan nämnda tre kategorier sända åtminstone 

 de två senare ned representanter i djupfaunan. — Under 3 

 meters djup ha ej så synnerligen många skrapningar utförts, 

 enär faunan, som ofvan nämnts, hastigt aftager i individ- och 

 formrikedom. Dock är att beklaga, att de större djupen 

 (30 — T,6 m.) ännu ej blifvit sä noggrant genomsökta. 



De under tre meters djup i Mälaren observerade arterna 

 äro: Hygrobates longipalpis (Herm.) i Skofjärden 10 m. (LuXD- 

 lU.AD, 1912), hvilken f ö. är känd från Genfersjöns djupfauna 

 (Forel), Forelia paruiata KoEN. i Skofjärden 3 — 10 m. och 

 Fkoln 24 m. (en nymf), Piona nodata (O. F. MÜLL.) i Sko- 

 fjärden 3 — 10 m. (varietet), Neuniania triangularis (PlERSiG) 

 i Skofjärden 3 — 6 m. och Ekoln 24 m., Mideopsis oidncularis 

 (O. F. Müll.) i Skofjärden 3 — 12 m. och Ekoln 24 m. samt 

 en Lebertia {Pilolcbertia S. Thor) sp. i Ekoln 24 m. (vatt- 

 nets temp, ^^/s pä 10 m. djup i Skofjärden var -f 17° C). 

 Som nämndt är ingen af dessa arter (event, med undantag af 

 den obestämda Lcbertia-2iXtç.\\) utmärkande för djupfaunan 

 utan tillhöra litoralområdet, där de också förekomma i större 

 antal än på djupet. 



2. De rinnande vattendragen. — Slutligen sammanstäl- 

 ler jag här några i det följande uppräknade bäckformer och 

 de lokaler, pä hvilka de äro funna. Dessa arter äro : Sper- 

 i-Jiou sctiger SiG Thor, Atractides aniplexus KoEN., A. coii- 

 ncxus KoEN., Mcgapus spinipes (C. L. Koch), M. tener SlG 

 Thor, M. nodipalpis SiG ThoR, Ljania bipapillata SiG Thor 

 och Aturus scaber Kramer. Då bäckfaunan ännu i det stora 

 hela kan betraktas som outforskad hos oss, var det synner- 

 ligen intressant att finna dessa arter, af hvilka alla utom en 

 (Megapus spi)iipcs) äro nya för Sverige. Tre af släktena 

 (Atractides. Ljania och Atiinis) äro utprägladt torrenticola och 

 förut ej påvisade hos oss, de två öfriga [Sperchon och Me- 

 gapus, det förra förut med tre, det senare med en svensk art) 



