o. lundblad: hvdkacarlnologiska notiser. 229 



möjligen identisk nied den (jfr t. ex. den slående öfverens- 

 stämmelsen mellan Walter's beskrifning af färgen och Neu- 

 man's kolorerade fignr). Walter har konstaterat, att den i 

 nämnda sjöar är ett bottendjur, och förmodar, att färgen är en 

 skyddsfarg, ehuru han samtidigt anmärker, att denna förmo- 

 dan förlorar i värde därigenom, att de båda formerna erhöllos 

 tillsamman i samma draggningar. 



Till jämfärelse med ofvanstående ber jag få redogöra för 

 hvad jag funnit angående dessa formers biologi. Hufvudar- 

 ten, som i Skofjärden är en af de allmännaste hydracarinerna, 

 har jag träffat vid stranden från ytan ned till c:a 2 meter. 

 A^arieteten förekommer tillsamman med den och synes gå 

 lika djupt (helt säkert gä de båda formerna ännu djupare, 

 ehuru jag ännu ej varit i tillfälle att konstatera det). Där- 

 emot har jag ej träft'at den så långt upp mot stranden. Ut- 

 bredningen uppåt slutar vid ^J2 m., eller åtminstone upphör 

 den där att vara vanlig. Det viktigaste är emellertid, att jag 

 funnit varieten vara ett utprägladt bottendjur, som nästan aldrig 

 frivilligt simmar upp i vattnet längre sträckor. Hufvudarten 

 träffas däremot ofta simmande i ytan, så att den lätt kan in- 

 fångas med händerna. En följd af denna olikhet i lefnads- 

 sätt är, att jag erhållit varieteten uteslutande medelst botten- 

 skrapning, hufvudarten därjämte i stor mängd genom håfning. 

 Till ytterligare jämförelse kan nämnas, att Neuman om sin 

 iiiarHiorata säger, att den i motsats till andra arter i släktet 

 synes vara mindre liflig och rofgirig (han har i olikhet med 

 mig funnit exemplar ända upp i ytan, men det är att märka, 

 att äfven dessa då kröpo omkring pä bottnen omedelbart 

 inne vid stranden). 



Som synes stämma alla dessa tre på olika håll gjorda 

 iakttagelser mycket väl öfverens. Jag anser därför, att vi i 

 ofvannämnda varietet ha framför oss en form, som står på 

 öfvergången från ett fritt kringsimmande lif till ett lif på bott- 

 nen. Härpå tyda flera förut anförda morfologiska egenheter 

 samt slutligen djurets biologi, i det att detsamma sällan sim- 

 mar, ehuru det är utrustadt med simhär, hvilka visat sig vara 

 funktionsdugliga. Hvarför WALTER först framkastar en åsikt 

 om färgen som skyddsfärg, men sedan tillmäter denna för- 

 modan mindre värde, därför att han funnit den röda hufvud- 



