230 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 79 I 2. 



arten och varieteten tillsamman, kan jag ej riktigt inse. Det 

 faktum kvarstår ju i alla fall, att varieteten är ett bottendjur, 

 som föga rör sig, under det att hufvudformen är en ovanligt 

 snabbt simmande hydracarin, som än är uppe i ytan, än nere 

 på djupet. Därför är det knappast underligt, att man vid 

 skrapningar ej blott erhåller bottenformen utan äfven exem- 

 plar af den simmande, som troligen ganska ofta råkar uppe- 

 hålla sig där nere. F'öljaktligen anser jag, att varietetens 

 färg mycket väl kan fä sin förklaring som skyddsf^irg och att 

 den i likhet med vissa andra karaktärer är en anpassning till 

 lifvet på sjöarnas botten. 



Hygrobates C. L. KoCH. 



H. longipalpis (Hp:rm.) (Lundblad 1912, p. 62). — 

 Äfven i år iakttagen i Skofjärden under en stor del af som- 

 maren, det första exemplaret redan d. ^"^ U (bland flytande 

 vass), då äfven några nynîfer visade sig. PiERSiG angifver, 

 att nymferna förpuppas på hösten och att imagines fram- 

 komma efter några dagar. Hos oss är ej alltid detta fallet, 

 utan en del nymfer kunna öfvervintra. — -^^/s äro två exem- 

 plar funna i en damm vid Uppsala. 



Megapus Neu.man. 



M. spinipes (C. L. Koch). — Endast en Ç funnen bland 

 Fontinalis dalecaiiica i en skogsbäck (St}'rsjöns aflopp) i när- 

 heten af Helvetesgropen, Leksand, Dalarna d. "''/g. Hos oss 

 träffas arten äfven i stillastående vatten. — Ny för Dalarna. 



M. tener S. Thor. — Samma lokal som föregående. 

 Den förekom emellertid betydligt allmännare. Båda könen 

 erhöUos i mängd. Megapus-x\y\w{QX syntes äfven, troligen af 

 denna art. Typisk bäckhydracarin. — Ny för Sverige. 



M. nodipalpis S. TllOR. — P^örekommer i Kvarnfallet, 

 Fyrisån, Uppsala, där den är observerad under juli och augusti 

 bland Fonthialis aiitipyrctica (starkt rinnande vatten), — Ny 

 för Sveriges fauna. 



