BECSI GBOLOGLU TÉRKÉPEK. 



Mind a három mű kivitele kifogástalan szép, a mi különösen a katonai 

 földrajzi intézet technikai osztályának az érdeme. 



Az alapul pzolgáló térképek sraffozása ugyan, különösen a yilágosabb színe- 

 ket foltonkint sötétebbé teszi, de azért még sem zavarja annyira, hogy az össze- 

 tartozást könnyen fel ne lehessen ismerni. Különben is az utóbb említett térké- 

 pen rajta vannak még az egyes formatiók betűs jelzői is. 



A három térkép közül kétségkívül felette érdekesek és tanulságosak a 2. és 3. 

 szám alatt felsoroltak, de mégis tán legjobban érdekel bennünket az 1-sö számú, 

 a mennyiben ez a bécsi medenczét foglalja magában. Ez ugyanis azon terület, a 

 mely a két nagyobb magyarországi medenczével szoros kapcsolatban áll, s a hon- 

 nan Ausztria-Magyarországra nézve a fiatal harmadkoruak tanulmányozása és 

 osztályozása kiindult. Kiváló érdeklődéssel szemléljük tehát ezt a térképet, amely- 

 nek legtöbb localitását az irodalomból mindnyájan jól ismerjük. 



Bécs környékének geológiai térképe összesen hat speciális lapra esik és az 

 ezeken szemlélhető geologiailag feldolgozott terület nem kevesebb mint 7,5 négy- 

 zetmórtföldet foglal magába. Északon ezen tableaii határait Göllersdorf, Nieder- 

 Kreutzstíitten és Dürnkrut helységek képezik ; keleten a Morváig ér, lejebb pedig 

 még a hainburgi és wolfsthali hegycsoportot is foglalja magában. Déli szegélye 

 a Bruck és Trautmannsdorf melletti Lajtha folyó völgyétől valamivel délre esik, 

 nyugati részében pedig Baden városát érinti. Nyugaton végre vagy 5 kilométerre 

 terjednek a lapok Kaumberg és Neu-Lengbaoh községeken túl. 



Ezen térképlapcsoport DNy-i sarkából az .Mpesek ÉK-i nyúlványait látjuk 

 a közepe felé előnyomulni, az egész szóban forgó területnek mintegy orografiai vá- 

 zát képezvén. Ezen alpesi hegység főleg az alpesi íiysch, vagy bécsi homokkő 

 zónájába esik, nem csak a « Wiener-Waldn-nak nevezett zömével, hanem még a 

 Dunán tul terjedő kisebb függvényeivel is, a minők a Bisamberg és a Eohrwald. 

 Délre a "Wiener Waldn homokköveitől az alpesi mészkőzónára bukkanunk, amely 

 térképünkön szintén csak legvégső ÉK-i csücskével szerepel. 



Ezen magasabb alpesi hegységhez most már mindkét oldalt egy fiatalabb 

 harmadkori lerakodásokból álló alacsonyabb dombos vidék csatlakozik, a melynek 

 azonrészét,melyazemlitettmészkőzóna és a hainburgi kristályospala képezte hegy- 

 csoport közé esik, belső alpesi medenczének. amazt pedig, mely a Wiener "Wald-on 

 kivül ENy-ra fekszik, külső alpesi medenczének szokták nevezni. 



A Dunát a külső neogén medenczén keresztül látjuk az alpesi flyschzona 

 felé közeledni, melyet szűk völgyülettel Greifeustein és Nussdorf között áttör. 

 A mészkőzonát nem éri, a mennyiben ez már a Baden-Mödling-Perchtolsdorfi vo- 

 nalon végződik. Nussdorfnál a hatalmas folyó, most már a belső alpesi neogén 

 medenczébe lép, a hol sokkal szélesebb alluviumot alkotott magának, mint az áttö- 

 rés feletti külső medenczerészben. 



Orographiai szempontból tehát Bécs környékén három taggal találkozunk, 

 nevezetesen az alpesi magasabb hegységgel, továbbá a bécsi medencze neogén 

 dombvidékével és végre a Duna lapályával. Geológiai- stratigraphiai szempontból 

 pedig a legrégibb kőzeteket a kicsiny hainburgi csoportban találjuk, a melyet az 

 alpesek centrális részének folytatása gyanánt tekinthetünk. Itt ugyanis archaei és 

 palaeozoi képződményekkel találkoznak. A raesozoi képződmények, nevezetesen a 

 trias-, lias-, jura- és részben a krétakoru lerakodások főképen az alpesi hegység 



